PAGAL STIVENO KINGO ROMANĄ
"VISOSE SANTUOKOSE YRA SAVŲ PASLAPČIŲ".
SKOTAS LENDONAS
Kodėl jos tau tokios svarbios?
Istorijos - tai viskas, ką turiu.
O dabar turiu tave.
LENDONAS „RELIKTAI“
Myliu tave.
Aš myliu tave.
SKOTAS LENDONAS
Tu - visose istorijose.
Man be galo malonu pristatyti poną Skotą Lendoną…
„Reliktų“ ir „Pulicerio“ premiją pelniusios „Kapitono dukters“ autorių.
Mylim tave, Skotai!
Ji tiesą sako. Išties mylim šio vyro kūrinius.
Dar nebuvo rašytojo,
kuris taip sklandžiai sujungtų tikrovę su fantazija.
Skotas Lendonas yra nacionalinė vertybė.
Jis atvyko iš paties Meino su nuostabiąja žmona Lizete…
Liza!
…kad paskelbtų apie mūsų Šipmeno bibliotekos statybų pradžią.
Dabar 21-as amžius, pasaulis skendi tamsoje.
Bet jei kiekviena knyga yra šviesa,
tada visos bibliotekos yra laužai,
prie kurių 10 000 žmonių kasdien ateina pasišildyti.
Skelbiu, kad šios statybos prasideda!
Skotai.
Jis turi ginklą.
SKOTAS LENDONAS
Aš myliu tave.
Šaulys!
ŠIRDELE!
JYGA. PIRMOJI UŽUOMINA SAKIAU DAKTARE PONE MEDIKE
Klausau.
Jei čia prekybos agentas, išbraukit mane iš sąrašo.
Lize?
Amanda? Kodėl skambini į darbo telefoną?
Aš skambinau ir kitais numeriais, kuriuos turiu užsirašiusi.
Bet tu jų turi tiek daug.
Taip, kai Skotas buvo gyvas, mums daug ir reikėjo. Bet…
Taip, šitas buvo paskutinis.
Maniau, jūs su Darla atvažiuosit pietų.
Taip. Darla perka maisto išsinešti.
Turėjau jau būti ten, bet užmigau.
Tau tai būdinga, Lize.
Tokia mano mažoji sesutė, Lize.
Ar telefonas buvo Skoto kabinete?
Taip. Darla tau pasakė?
Ne. Aš tiesiog žinojau.
Nes tau jis nėra miręs, tiesa?
Net po dvejų metų.
Tau viskas gerai?
Čarlis susituokė. Ar tu žinojai?
Taip, žinau. Girdėjau.
Taip, su prancūziška lėlyte iš Sent Džono slėnio.
Tik… Neabejotinai pasileidusia prancūziška lėlyte.
Taip, Darla man sakė. Man labai gaila, mieloji.
Jis su ja susitikinėjo visą laiką, kol susitikinėjo su manim.
Gerai jautiesi?
Visą tą laiką, kol susitikinėjo su manimi!
Ką tu darai?
Kas ten? Ką tu darai?
Kas ten buvo? Kažkas sudužo?
Ne. Niekis. Tik mano širdis.
Mende?
Ei…
Ei, Amanda?
Amanda! Kas nutiko? Brangute, kas nutiko?
- Lize? - Labas, Darla.
Pamiršk maistą, važiuok ten. Nes aš manau, kad ji vėl tą daro.
Jėzau.
Šūdas.
Laba diena, ponia Lendon. Kaip tik važiavau pro šalį.
Iš paties Tenesio? Abejoju.
Pamaniau, pamėginsiu dar kartą pasikalbėti akis į akį.
Įtikinti jus atiduoti velionio vyro rankraščius.
- Jų vieta - Šipmeno bibliotekoje. - Profesoriau Dešmilai…
- Juk jis dedikavo… - …negaliu dabar kalbėti.
Skubus šeimos reikalas. Gal patrauktumėte mašiną iš kelio?
Prašau, ponia Lendon.
Skoto Lendono reputacija per dvejus metus
po belaikės mirties tik dar labiau sustiprėjo.
Tie rankraščiai, nespausdinti darbai turi būti surinkti.
- Išanalizuoti. Toks darbas vargu ar… - Labai keista. Labai keista, kad jūs…
kad atvažiavote šiandien,
nes kaip tik žiūrėjau į jūsų nuotrauką Horlikso metraštyje.
Į didvyrio, išgelbėjusio garsaus rašytojo gyvybę, nuotrauką.
Bet aš manau, kad tikrovėje sprukot kaip kiškis.
- Ponia Lendon. - Vis tik grįžote
nusifotografuoti ir prisiimti nuopelnus.
Man tas nerūpi. Garbė niekad nerūpėjo.
Man tai visai nerūpi. Bet jūs ten nepateksite.
Ir jūs niekad neregėsite jo rankraščių.
Kai jis jus pastebėjo, buvote tik paprasta padavėja restorane.
Tai, kad miegojote jo lovoje,
nesuteikia jums teisės nuslėpti nebaigtus jo rankraščius
nuo likusio pasaulio.
O Dieve.
Užsikrušk.
Užsikrušk. Kviečiu policiją.
- Ponia Lendon. - Jei nenorit praleisti nakties cypėj,
verčiau dinkit, kol jie neatvažiavo.
Ponia Lendon.
Traukitės iš kelio.
Džimai? Čia Rodžeris Dešmilas.
Ar gali… Ar šįryt buvai telkinyje?
Nežinau, bet Skotas žinojo apie kitą telkinį, tiesa?
Taip. Žinojo.
Tu ne… Tu žinai. Tu žinai, bet tu sau meluoji.
Tu meluoji sau. O tai - talentas, kurio niekad neturėjau.
Mende!
Jėzau, Mende. Kas nutiko?
Tau viskas gerai?
Šūdas.
Ji savo kambaryje. Praktiškai teko ją užnešti. O tavęs čia nebuvo.
Atsiprašau. Labai atsiprašau. Aš turėjau kai ką sutvarkyti.
Nieko tokio.
Kas čia per kvapas? Kažkas dega?
Suknisti makaronai su sūriu.
Ji geria savo vaistus?
Šiukšlių dėžėje 4 tušti buteliukai. Manau, ji nuleido tabletes unitaze.
- Ji kalba? Ar kaip anksčiau… - Kaip anąkart? Ne. Dar ne.
Tai yra, mes ne… Šiuo metu - ne.
Mende?
Kai ją prausiau, ji kalbėjo nenutildama.
Ei, dičke sese triušele Mende?
Vargšelė Amanda.
- Lize? - Taip.
Sutvarsčius rankas kraujas nebebėga.
Taip, žinau.
- Ji ką nors valgė? - Nė kąsnio.
Taip buvo ir praėjusį kartą, pameni?
Tada ji atitoko. Ir dabar atsitokės.
- Praėjusį kartą jai padėjo Skotas. - Taip.
Reikėtų ją nuvežti į priimamąjį.
Ne. Tiesiog… Palaukim.
Šiąnakt pabūsiu su ja, pažiūrėsime, kaip ji jausis ryte.
- Tu tikra? - Taip. Taip, dabar mano eilė.
Kada Metas grįš iš Kanados?
Po dviejų savaičių. Norėčiau, kad jis visada ten pasiliktų.
Nežinau. Atsiprašau.
Nieko baisaus, tu pavargai.
Tau viskas gerai?
Taip. Vis tiek nenoriu važiuoti namo,
nes ten buvo tas kvėša Dešmilas.
- Paskambink, jei jai pablogės. - Gerai.
Ji - erzinanti sena karvė, bet aš ją myliu.
Taip. Kai myli, neturi, kur dingti, ar ne?
Ką Skotas darė paskutinį kartą, kai tau šitaip nutiko?
Turėjo kažką padaryti.
Tiesiog pasakyk, ką man daryti…
ir aš tai padarysiu.
Aš noriu… kakavos.
Gerai, triušele Mende. Atnešiu tau kakavos.
Amanda?
Lizė norėjo atvažiuoti.
Aš neleidau. Ne šįkart.
Tai tik tarp mūsų.
Aš to išmokau labai seniai.
Vaikystėje.
Tai tik tarp mūsų.
Jautiesi geriau, ar ne?
Vanduo iš telkinio.
Nieko panašaus į jį nėra.
Bent jau ne šiame pasaulyje.
Turime pasikalbėti apie Lizę.
Gerai.
Labas, Džimai.
Joko Lendon vis dar neatiduoda gėrybių?
Ji elgiasi kaip…
Kalė.
Netaktiška, bet taiklu.
Imu manyti, kad ji nori, jog jis būtų pamirštas.
To negali nutikti. Sutinki?
Žinai, kad sutinku.
Pameni, kalbėjomės, kad reiktų truputį spustelėti?
Sakei, kad moki įtikinėti žmones.
Taip, Rodžeri, moku. Patikėk.
Ir padėti jiems suprasti.
Tiesiog tai labai svarbu.
Nespausdinti Lendono apsakymai, gal net romanas.
Pagalvok apie tai, Džimai. O ji kėpso ant jų kaip višta perekšlė.
Galiu tau padėti.
Tikrai taip manai?
O, taip.
Daug sumokėti negalėsiu. Turtingu manęs nepavadinsi.
Dėl to nesuk galvos, profesoriau.
Skotas Lendonas yra gyvenimas.
Jo knygos mane pakeitė.
Gausiu tau tuos rankraščius.
Nė viena moteris nepasakys man „ne“.
- Puodelis karštas, todėl palaikysiu… - Skotas mane pagirdė, bet ne kakava.
Šaltu vandeniu. Nuostabiu vandeniu.
Jis sakė, kad iš telkinio. Iš to, kuris Ohoho mėnulyje.
Kokio telkinio?
Tik kas pagirdys mane šįkart?
Gardesnio vandens nesu gėrusi.
Lizute, norėčiau dar.
Bet jis pasakė, kad tvenkinys…
pavojingas.
Pažiūrėjęs į jį, nebenori atitraukti akių.
Koks telkinys?
Žinai, apie ką kalbu, Lize.
Tu nenori prisiminti, bet reikia.
Jis paliko tau surasti jygą.
Jis man taip sakė. Pasakė tądien, kai davė atsigerti.
Jis sakė, tai tarsi…
lobio paieška.
Lobio paieška.
Radai pirmąją užuominą?
Pasakysiu, nes jis man pasakė.
Tai sidabrinis kastuvas, su kuriuo jį išgelbėjai.
Jis sakė, kad pamatysi kastuvą dar prieš jį pamatydama.
Pamatei?
Taip.
Jis paliko dar vieną užuominą ir pasakė, kad tu ją suprasi.
Jis buvo ypatingas.
Amanda?
- Žinau, kartais jis išeidavo, puf. - Amanda?
Niekas nemokėjo taip pranykti, kaip Skotas Lendonas.
Amanda, kas tai?
Ne.
Įmeni visas mįsles, randi visas užuominas…
tada gauni prizą.
Tau turbūt labai patikdavo.
Labai.
Bet tave myliu dar labiau.
Tikrai?
Tikrai.
Ir aš tave myliu.
- Tu žinai… - Užsičiaupk.
Tu žinai.
Jis skleidžia garsą.
Savaime suprantama, paskaita buvo atšaukta.
Trumpai, svarbiausioji naujiena:
bestselerių rašytojas Skotas Lendonas šią popietę pašautas Horlikso teritorijoje
ir išvežtas į „Šventosios širdies“ ligoninę,
kurioje guli kritinės būklės.
Jūsų vyro būklė sunki, bet stabili.
Gal net pavyks išgelbėti plautį. Dėkui Dievui, tai tik .22-as kalibras.
- Ir to per akis. - Tenorėjau pasakyti…
Ne, žinau. Žinau, ką norėjot pasakyti, ačiū.
Jis tikrai pasveiks?
Tokių pažadų nedalinu, bet jis turi daug šansų.
Žinoma, lauks ilgas sveikimo laikotarpis.
Gal ne toks ilgas, kaip manote. Lendonai sparčiai gyja.
Galiu jį pamatyti?
Žinoma. Bet nesitikėkite pasikalbėti. Jis su deguonies kauke.
Kur buvai išėjęs?
Žinai.
Ne, nežinau.
Žinai.
Tiesiog pasakyk man, kad pasveiksi.
Man viskas gerai.
- Visi Lendonai… - Sparčiai gyja. Žinau.
Kas nutiko tam tipui, kuris į mane šovė?
Aš nežinau. Nežinau, man nerūpi.
Aš taip bijojau, kad nutiks kas nors panašaus.
Taip, bet dauguma jų…
Dauguma jų tave myli,
bet užtenka vieno nemylinčio.
Skotai. Jis turi ginklą.
Tu pavogei mano protą.
- Sūnau. - Vagie.
Lize.
Patylėk.
Sveika, širdele.
Aš tavęs taip ilgiuosi.
Tu leidaisi į jygos paiešką.
Žiūrėk.
Įtikinti save, kad šis jausmas tiesiog nėra geras
O, taip
Jau vėlu sukti atgal
Aš tikiu, aš tikiu Aš tikiu, kad įsimyliu
Jau vėlu sukti atgal
Aš tikiu, aš tikiu Aš tikiu, kad įsimyliu
O, taip Aš būčiau nieko prieš
Jei žinočiau, kad ir ji myli mane
Bet nesinori galvoti Kad aš vienas tik myliu
Ir padaryti nieko negaliu, ne
Jau vėlu sukti atgal
Sukti atgal
Aš tikiu, aš tikiu Aš tikiu, kad įsimyliu
Įsimyliu
Jau vėlu sukti atgal
Aš tikiu, aš tikiu Aš tikiu, kad įsimyliu
Jau vėlu sukti atgal
Aš tikiu, aš tikiu Aš tikiu, kad įsimyliu
Taip, paplokite šiems darbštiems muzikantams.
Ponios ir ponai, aš vardu Deivas Debušeras.
Dendis Deivas!
Teisingai. Dendis Deivas Debušeras.
Šįryt man teko malonumas
išleisti savo dukterį už vyro, kuris jos nenusipelno.
Tėveli.
Bet kuris galbūt ilgainiui jos nusipelnys.
Lizė sako, kad jis bus didis rašytojas.
Kažkas, susiję su magiškuoju siurrealizmu.
Man kyla abejonių.
Bet Lizė sako, kad jis pasirašė sutartį dėl knygos.
Ir jis sieks žvaigždžių, o to mudviem su mamule užtenka.
Jis visą vakarą tęsė ta pačia gaida.
Jis tave mylėjo, brangute.
Jis buvo girtas.
Taip. Ir jis tave mylėjo.
Kodėl jygos paieška?
Kodėl dabar?
Kaip ją vadino tavo brolis?
Ar ne kruvinąja jyga?
Bus ir ji.
Bet dabar tu turi pasirūpinti Amanda.
Dairykis užuominų ir gauk savo prizą.
Jei leisite,
norėčiau skirti šiai nuostabiai jaunai porelei dar vieną šokį.
Nagi.
Tėveli, mes jau pašokome.
Nagi, paplokit jiems, visi.
Gera meilė
Jaučiausi taip blogai
Turėjau paklausti šeimos gydytojo Kas man
Žiūrėk.
- Todėl sakiau: „Daktare“ - Daktare
Pone medike
- Daktare - Gal pasakytumėt man
Pažiūrėk į mus, mes…
- Pasakytumėt, kas man negerai? - Daktare
Skotai?
Sugrįžk!
Gera meilė Man tereikia meilės
Gera meilė
PONAS MEDIKAS, JYGA
Amanda?
Mende?
Labas.
Labas. Dičke sese triušele Mende, labas.
Grįžkime į lovą.
Gerai?
Mes užsidarome, pone. Netrukus.
Ar žinote, kad tai buvo mėgstamiausia Skoto Lendono knyga vaikystėje?
Pagaliau prisiruošiau ją paskaityti.
Ne, aš šito nežinojau.
Jūs turbūt jį pažinojote, ar ne?
Argi jis nesumokėjo už šitą biblioteką?
Pažinojau tiek, kad pakalbinčiau,
bet aš jo žmoną pažinojau geriau.
Lizą. Lizę.
Taip, ji dažnai ateidavo. Kartais skaitydavo vaikams.
Tiesą sakant, manau, kad tai ji finansavo…
Ne, pinigų davė jis.
Argi ne? Viską davė jis.
Ko gero. Tam tikra prasme…
Nėra jokios kitos prasmės.
Viską davė jis.
Ketverių metų.
Sakė, kad knyga atskleidė jam vaizduotės galią.
Labai įdomu.
Vaizduotės galią, pagalvokit apie tai.
Čia buvo pasodinta sėkla ir ji iš čia išaugo.
Žinote, iš kur sužinojau?
Iš bičiulio profesoriaus, kuris apie Skotą Lendoną žino viską.
Jo pavardė Dešmilas. Keista pavardė. Ji galėtų būti vienoje iš Skoto knygų.
Bet aš vadinu jį Skotu, nes jaučiuosi, lyg jį pažinočiau.
Jūs pažinsite juos iš darbų.
Pone, aš tikrai turiu užsidaryti. Taigi…
Dešmilas.
Dešmilas, lyg būtum peralkęs, o maistas - už dešimties mylių.
Suprantat? Dešmilas, „dešimt mylių“.
Žinot, turėtumėt įdėti šią knygą į atskirą vitriną.
Su lentele, ant kurios būtų užrašyta:
„Skotas Lendonas pradėjo nuo čia“.
Tam, kad ji įkvėptų ateities kartas. Ką manot?
Taip, manau, kad tai - gera mintis.
Pone, man tikrai reikia užsidaryti.
Galėtumėt…
padėti knygą čia, kad vaikai ją matytų kasdien
ir semtųsi įkvėpimo.
Taip. Manau, kad tai - gera mintis.
Manau, kad taip ir padarysime.
Ką gi…
šiuo atžvilgiu mes sutariame.
Stovyklautojai amžinai.
Pakelk mane, Skoti.
Dešmilas, dešimt mylių iki maisto. Pagalvokit, nes ten kažkas slypi.
Pagalvosiu.
Ir įdėkit tą knygą į atskirą vitriną.
Puiki mintis.
Biblioteka atsirado ne kalės, kurią jis vedė, dėka.
Atsirado jo dėka.
Sakiau: „Daktare“
Pone medike
Gal pasakytumėt man
Kas man negerai
Sakiau: „Daktare“
Pone medike
DR. HJU ALBERNESAS „ŽALIOSIOS VEJOS“ REAB. CENTRAS
ŠIRDELE! ANTROJI UŽUOMINA JYGA
Gerai.
Dar sykį. Pasiruošusi?
Skaičiuoju iki trijų.
Vienas. Du. Trys.
Ir… Nagi, mieloji.
Mende.
Ponia Lendon.
Sveiki. Taip, čia Liza. Lizė.
Ponia Lendon, leiskit visų pirma išreikšti užuojautą dėl netekties.
Jūsų vyras pasirašė man kelias knygas,
aš jas be galo branginu.
Ačiū, dr. Albernesai. Jūs labai malonus.
Spėju, kad skambinate dėl sesers, Amandos Debušer.
Iš kur žinote?
Skotas prieš trejus metus jis pakvietė mane papietauti.
Jis sakė, kad jo svainė patyrė savęs žalojimo priepuolį.
Taip, pjaustėsi.
Taip. Po to nugrimzdo į dalinę katatoniją.
Jo nuomone, toks elgesys gali pasikartoti. Ar taip ir nutiko?
Taip. Bet, dr. Albernesai…
Vadinkite mane Hju.
Jis paliko man jūsų telefono numerį Amandos adresų knygelėje.
Turbūt dėl visa ko.
Papietavę mes apžiūrėjome įstaigą.
Pažadėjau, kad jei jūsų sesuo vėl atitrūks nuo realybės,
- kaip baiminosi Skotas… - Jūs surastumėte jai vietą.
Taip.
Turbūt jis ją labai mylėjo.
Jis mylėjo abi mano seseris.
Leiskite paspartinti visas procedūras, ponia Lendon.
Aš mielai ką nors padaryčiau dėl savo mylimo rašytojo. Ir jo našlės.
Ačiū. Aš labai dėkinga.
Jei sujungtumėte mane su savo buhalterijos skyriumi,
susitarčiau dėl apmokėjimo.
Jūsų vyras pats pasirūpino apmokėjimu.
Jis sakė, kad man tereikia paskambinti ir viskas bus apmokėta.
Taip. Ačiū.
- Jis buvo dosnus žmogus. - Ačiū. Aš labai dėkinga.
Žinoma.
Turėjau tau tai pasakyti prieš vestuves.
Nenoriu kalbėti apie rimtus dalykus. Čia taip gražu.
Pameni tą naktį, kai susipjausčiau, o tu paklausei, ar aš pamišęs?
Regiu vizijas.
Aš jas užrašau, o žmonės moka, kad jas perskaitytų.
Bet tu esi rašytojas. Toks tavo darbas.
Klausei apie mano šeimą, apie tėvelį ir brolį.
O tu atsakei, kad tai - sunkūs prisiminimai.
Taip ir yra.
Gerai ja pasirūpinkite.
Būtinai, ponia.
Iš kur jis žinojo?
Iš kur Skotas žinojo?
Nežinau.
Klausau?
Ponia Lendon.
Taip. Taip, kas čia?
Galite vadinti mane Džimu.
O pavardė?
Džimas Dendis tiks?
Gerai, aš dedu ragelį, gerai?
Liaukitės, poniut, man reikia tik minutėlės.
Pas jus lankėsi žmogus dėl jūsų vyro popierių.
Gerai. Taip. Puiku.
Jūs turbūt Dešmilo draugas?
Tai čia - prisistatymo strategija?
Gal ir galėtumėte taip pavadinti, suprantat.
- Taip, ne. Ne. - Kas „ne“?
Nes man atrodė, kad labai aiškiai pasakiau.
Noriu pasakyti, aš taip maniau. Turbūt klydau.
Gal jūs nesėkmingai pabendravote, bet…
Tikrai galima sakyti, kad pabendravome nesėkmingai.
Niekas šioje žemėje nežino daugiau apie Skotą Lendoną nei prof. Dešmilas.
Dieve. Jis žino daugiau? O santuoka su juo nieko nereiškia?
Nemanote, kad tai svarbu?
Nepažįsti savo sutuoktinio? Tai nesvarbu?
Gal žinote, kad jis sakė, jog aš tebuvau padavėja restorane?
Aš norėjau pasakyti…
O Dieve. Baikit.
Ar prašiau jūsų skambinti? Ką? Ar paraginau jus man paskambinti?
Ne.
Ne! Ne, aš neprašiau.
Aš šito neprašiau, prašyčiau.
Dabar kalbate su manimi, ne su profesoriumi,
o aš sakau, kad jūs atiduosite profesoriui tai, ko jis nori.
Jokių „jei“ ar „gal vėliau“,
iš pradžių atiduosite man, tada aš perduosiu jam.
Jūs neturėjote jokių teisių į Skotą Lendoną.
Nei tada, kai jis buvo gyvas, nei dabar, kai jis miręs.
Jūs niekad nesupratot jo didybės. Taip sako profesorius.
Todėl paskambinsite jam ir pasakysite, kad viskas gerai.
Joko atiduoda gėrybes.
Joko? Jūs ką tik…
Jūs ką tik išvadinot mane Joko?
Jei greitai to nepadarysite,
atvažiuosiu pas jus ir sužalosiu ten,
kur berniukams per mokyklos šokius neleisdavote prisiliesti.
Poniut.
Ar suprantate, ką pasakiau?
Taip.
Ponia Lendon?
Džimai.
- Taip, poniut? - Ar girdite mane?
Silpnokai, bet, taip, aš jus girdžiu.
Užsikrušk!
LIZA LENDON ŽMONA, STOVINTI UŽ LEGENDOS
RFD#2 ŠUGATOPO KALVOS KELIAS
- Jis turi ginklą. - Šaulys!
- Šaulys! Ginklas! - Pavogei mano istorijas.
Pavogei mano protą.
Jis labai arti, brangute.
Yra daug veidų.
Aš nesuprantu.
Tu žinai.
Ilgšis.
Užsičiaupk.
Jis skleidžia garsą.
Ne. To nebuvo.
Tu žinai.
IŠLEISTI RANKRAŠČIAI SKOTAS! ANKSTYVIEJI LAIKAI!
„PASLAPTINGASIS PERLAS“ MINTYS IR UŽRAŠAI
NESPAUSDINTI RANKRAŠČIAI
MARKO SELEMONO ATMINIMUI
Išvertė Sandra Siaurodinė