Andra världskriget.
Den 9 april 1940 ockuperas Norge av Nazityskland-
- och Hitler etablerar Festung Norwegen .
I Nordnorge utstationeras flyg, ytfartyg och ubåtar.
- och de allierade konvojerna lider enorma förluster.
Skottland 1943
Norska soldater tränas av den brittiska krigsmakten-
- till att utföra sabotageuppdrag i Norge.
Var är er chef?
Operation Martin Red startades den 24 mars.
12 norska motståndsmän avseglade till Norge.
Deras uppdrag: att sabotera tyska flygfält och anläggningar.
Bara en man kom tillbaka med livet i behåll.
Jag ska hämta rapporten från löjtnant Jan Baalsrud.
Det där är han.
De mest otroliga händelserna i den här historien-
-är de som faktiskt ägde rum.
DEN TOLFTE MANNEN
TOPPHEMLIGT
JAN BAALSRUDS RAPPORT FRÅN OPERATION MARTIN RED
Detta är London. I tider som dessa är det säkert många i Norge-
- som undrar hur stämningen kan vara i England.
Håller nerverna? Eller börjar man att tappa modet?
Jag svarar med en gång och med full övertygelse.
Nerverna håller. Kampviljan är så långt ifrån försvagad-
- att den blir alltmer stålsatt för varje dag som går.
Sigurd! Kom.
Ner på knä! Ner på dina knän!
De har inte sett dig än.
Se till att det inte var förgäves.
Jag frågar bara en gång och jag råder dig att svara.
- Vad är ert uppdrag? - Överstelöjtnant.
- Vad är det där? - Det vet jag inte.
Hallå! Där är nån!
Han springer! Efter honom! Fort!
Fortsätt!
Kom!
- Spår. - Där är de.
Här försvinner de.
DAG 1 TOFTEFJORDEN 30 MARS
Vattnet är nog bara nollgradigt. Han håller inte ut länge.
- Det är faktiskt kallare än noll. - Hur då?
För att det är salt.
Hallå?
Kan ni... hjälpa mig? Snälla.
Jag är inte... farlig.
Jag måste bara värma mig lite. Så går jag snart.
Om de kommer hit måste ni säga att jag tvingade er att hjälpa mig.
Att jag hotade med att döda er.
De letar efter nån på Rebbenesøy.
Ja.
Men flickorna plockade upp dig på Vårøya.
Ja.
Så du har simmat från Rebbenesøy till Vårøya?
Ja.
- Vad är det som har hänt? - Jag blev skjuten.
Det är ingen fara. Jag känner nästan inget.
Det är för att du är stelfrusen.
Jag ska hitta torra kläder och kängor åt dig.
Du ska få ullunderkläder. Och strumpor.
Nej, det här är min son!
Jag beklagar.
Vad är snabbaste vägen till Tromsø?
Översätt.
Han där är norsk.
Det börjar bli svårt att hålla modet uppe.
Vi har den här herrn att tacka. Vad heter ni?
- Sørensen. - Sørensen?
Utmärkt.
Det här är bra. Lägesrapporter.
Men det är också nåt som verkar oläsligt.
Festung Norwegen .
Det finns inte mycket Norwegen kvar nu.
- Elva? - Ja.
Det ska vara tolv.
Var är den tolfte mannen?
Den tolfte mannen? Vi jagade ut honom i fjorden.
- Han kom aldrig upp igen. - Just det.
Och var är liket?
Jag har redan sagt att han aldrig kom upp igen.
Hur länge väntade ni?
Nej. Det var under noll grader i vattnet.
Och havet där, vet ni...
Det är djupt och brett. Och han var sårad.
- Han blödde. - Trots det kunde ni inte fånga honom?
Vad gör ni här, Wenders?
Vilka är era ambitioner?
Har ni sett den här?
Äregirighet belönas.
Under hela min tjänstetid har ingen sluppit undan från mig.
Sök igenom alla hus i området.
Leta särskilt efter folk med medicinskt kunnande.
Läkare. Barnmorskor.
Herr Sturmbannführer.
Jag upprepar med eftertryck: mannen är död.
Och jag säger till er: tills liket har hittats så lever han.
Jag vet ingen som har simmat över det där sundet ens om sommaren.
- Det kryllar av tyskar i Tromsø. - Jag måste dit ändå.
Ska du försöka rädda de andra? De som du kom med?
Ja. Och några som inte har tagits än.
- Är det långt kvar? - Vi är där snart.
Vad kommer att hända med oss?
- De skickar oss till nåt läger, va? - Tänk inte på det.
- Det är omöjligt att inte tänka på. - Kan du inte bara hålla käft?
Det där hjälper inte.
Bjørn. Man får lov att vara rädd.
Och nu... är det han där.
Nej! Han har inte gjort nåt! Låt pojken vara ifred!
Nej!
Där är det.
Tack.
- Allt för Norge. - Allt för Norge.
- Åh, herregud, du skrämde mig. - Förlåt.
- Jag hörde att din man kan hjälpa... - Nej, han är inte här nu, så...
Jag beklagar.
Du. Du går ingenstans förrän jag har fått titta på foten.
Så där. Det är det bästa jag kan få till.
- Men du måste till en doktor. - Andra saker brådskar mer.
Om det går kallbrand i det här är det ingenting som brådskar mer.
Om du får en röd strimma uppåt så måste du till sjukhus.
Då är det inte många dagar kvar.
Vart ska du nu?
Jag måste ta mig till Tromsø.
Jag tänkte att jag skulle gå över här.
Nej. Nej, du får inte gå över här. Du ska gå till Hansen på Karanes.
Jag förlöste deras dotter Margareth. Det är bra människor.
Du måste skynda dig.
Hon är barnmorska.
Vi letar efter en soldat på flykt. Har du sett honom?
Nej, jag har inte sett nån här.
Ursäkta då, frun. Vi letar vidare norrut.
Tack för hjälpen. Adjö.
Fortsätt!
- Portföljen? - Operationen hette Martin Red .
Målet var att förstöra kontrolltornet och sänka sjöflygplanen.
- Nåt nytt om den tolfte mannen? - Nej.
Men vi har hittat namnen på två kontaktpersoner här i Tromsø.
För hit dem.
- Nåt nytt? - Ge mig lite tid.
Jag försöker nåt helt nytt här.
Hallå!
Du ska ju känna smärtan.
Tala om bortkastad tid.
Men ingen frågar mig, så klart.
Säg nu var han är.
Jag behöver väl inte påminna er om-
- att Heinrich Himmler, Reichsführer-SS-
-väntar en rapport från oss?
Herr Wenders. 20 minuter i isvatten kan en man lätt klara.
Han är så klart starkt nedkyld, men hans hjärta slår.
Han kan röra sig. Hans hjärna fungerar fortfarande.
Det betyder att den tolfte mannen inte är död.
Jävlar.
Säkerhetspolisen! Öppna!
Gå!
Sätt fart!
Han är för mager. Ge mig en annan.
I med dig!
Fortsätt.
Fortsätt!
Ner!
Jag behöver en som är kraftigare.
Fördömt också!
Jävlar!
Vem fan är du? - Margareth, gå in.
- Skjut inte. - Vem är du?
Är jag på Karanes?
Stor tysk seger i Toftefjorden, sa de. Alla tolv blev tagna.
- Det var tolv ni var? - Ja.
Jag är fan inte dum. Jag hör ju rykten.
Jag förstod ju att det var nåt. Så jag sa till dem:
Om ni har tagit allihop, varför letar ni fortfarande då?
- Nu vet jag varför. - Sa de nåt om de andra?
Nej. Jag hörde bara att de blev tagna.
De flesta blev fängslade. Ett par stycken hamnade på sjukhus.
Ragnhild är av och till på sjukhuset. Hon känner några av sköterskorna.
- Och? - Ja, vi tar det sen.
Är du en soldat?
Nej, egentligen inte. Jag är instrumentmakare.
Gör du pianon?
Nej, jag gör instrument som man kan rita kartor med.
Förstår du?
Så jag ritar kartor.
Och en gång så...
...cyklade jag från Sverige till Norge-
- för att rita en karta över en flygplats.
Sen kom jag tillbaka till Sverige.
Då stod det en polisman där och sa att jag inte fick rita kartor längre.
Så då fick jag resa ut från Sverige.
Då åkte jag till Ryssland-
-Ukraina, Turkiet-
-Indien, Kenya och Sydafrika.
Och sen...
...tog jag en båt över till Brasilien och reste upp till Trinidad-
-USA och Kanada.
Och sen tog jag en båt igen.
Till England.
Till slut kom jag till Shetland. Och där mötte jag mina vänner.
Och sen kom jag hit.
Varför åkte du inte till Australien?
Du är bra på geografi.
Plugghäst. Hon är väldigt intresserad av geografi.
Inte av gårdsarbete.
- Är du klar att ge dig av då? - Du måste berätta vad du vet.
Jag vet bara det som jag hörde på sjukhuset.
Det har varit massgripanden i Tromsø.
Tyskarna hittade massa hemligstämplade dokument.
- Och de som jag kom med? - Det var visst en som hette Sigurd.
De säger att han torterades...
...till döds.
Men så är det en som heter Erik... Reichelt. Han lever.
Han är på sjukhuset.
Och de andra?
De ska avrättas. I natt.
Varsågod.
Det här är ju hela mitt liv.
Den ska jag vara rädd om.
Vad är det du tittar på?
Tror du att tyskarna har tagit norrskenet?
Nej, det går ju inte.
Min mor sa att när man ser norrskenet så är man aldrig långt hemifrån.
Om du tycker om norrskenet så kan du gömma dig hos oss.
Vi har massa norrsken och bra gömställen.
Herregud.
- Vad har de gjort med dig? - Jag har inte sagt nåt.
Jag har inte sagt nåt.
Nej, jag tror dig. Jag tror dig.
De har inte hittat honom.
Han som var med er. De har inte hittat honom. Han lever fortfarande.
Han lever.
Jag har en fru.
Och en dotter.
Hälsa...
Jag måste nästan gå.
Hur ska jag rädda vårt land om jag bara gömmer mig?
Ska du till Tromsø?
Nej. Det är för sent.
- Jag ska till Sverige. - Varför det?
För att Sverige är det vi kallar neutralt.
- Det betyder att jag är säker där. - Det är bra.
Men du som är så duktig på kartor kanske kan visa mig var Sverige är?
Där är vi.
Och där... är Sverige.
Det var långt.
- Alla fångar ut! Sätt fart! - Fortare!
Jag är mycket besviken på er. Ingen av dem pratade.
En av dem verkade lovande, men han dog lite för fort.
Ja, ja. Vad ska man göra?
De säger kanske inget för att det inte finns nåt att säga.
För att deras man är död.
I dag kontaktades jag av Rikssäkerhetsöverstyrelsen.
De väntar fortfarande på en rapport.
- Nej. Inte förrän jag är säker. - Bra.
Fortsätt, fortsätt!
Vet ni vad jag tror? Jag tror att ni jagar ett spöke.
Det finns inga spår efter honom.
Vi har sökt igenom alla gårdar och hus.
Vi har pratat med varenda person som kunde veta nåt.
Gud signe vårt dyra fosterland
och låt det som trädgården blomma
låt lysa din fred från fjäll...
Förseningar. Det ger inget bra intryck i Berlin.
Vill ni till östfronten? Himmler kommer att läsa rapporten.
Och om Himmler läser den, så läser Hitler den.
Och ni vill väl inte ljuga för Hitler?
Som kristna...
Jag har hört att jag kan lita på dig.
Vi har väl egentligen väntat på dig.
Jan Baalsrud.
Vi är snart framme.
- Bra. - Här. 42.
- Hur visste du det? - En liten karl som du?
- Det var de minsta jag hittade. - Tack.
Peder.
Se här. Ta den här säcken.
Lite mat och extrakläder till turen.
Den här döljer du uniformen med när du kommer till Lyngseidet.
- Här är skidorna. - Jag kan inte ta dina skidor.
Jag kan inte behålla dem heller. Jag hade aldrig förlåtit mig själv.
Okej. Ska vi gå igenom planen en gång till?
- Jag ska till Sverige. - Ja.
Sen till England. Och sen byta strumpor.
Sen direkt tillbaka hit.
Okej. Titta här.
Här är Lyngseidet. Lyngseidet är en viktig knutpunkt.
Där finns det en massa tyskar. Men du kommer inte runt.
Du måste igenom. Det är branta fjäll på bägge sidor.
Men de letar mest ute längs kusten. De tror inte att du är på Lyngseidet.
Titta här. Det där är Kurt Stage.
Han är chef för Gestapo här uppe. Vi tror att han vet att du lever.
De säger att ingen har sluppit undan från honom till nu.
Så det är nu personligt för honom.
Han låter aldrig en från Lingekompaniet slippa undan.
Om du kommer till Sverige blir det ett gediget nederlag för honom.
Renskriv det här och skicka det genast till Berlin.
- Heil Hitler! - Heil Hitler.
- Utmärkt. Tack. - Ja...
Vi kommer inte längre in.
- Jag kan vada resten. - Då blir du aldrig torr. Då dör du.
Ge mig skidorna.
- Och så du. - Nej.
Kom igen då.
Vänta.
Så där.
Nu ser du ut som en riktig nordlänning.
När du kommer över på andra sidan fjorden-
- låt båten driva. Nån hittar den. Då vet ingen var du gick iland.
Men du måste också över fjället innan du kommer till gränsen.
Det kommer att ta, om vädret håller i sig, två tre dar.
Nu har du i alla fall skidor och då har du...
...i alla fall en chans.
Lycka till.
Till chefen för SS och polisen i Norge.
Preliminär rapport om sabotage- kuttern Brattholm i Toftefjorden.
Den 29 mars 1943 tog enheter ur marinen och underrättelsetjänsten-
- en fiskebåt med norska sabotörer som hade tränats i Storbritannien.
Ombord fanns det tolv sabotörer. Tio man greps och förhördes-
- och enligt führerns order av den 18 oktober-
-verkställdes dödsdomarna.
En sabotör dödades på stället. Och den tolfte mannen sågs sist-
-simmande i den norska fjorden.
Jag har personligen gjort det till min prioritet-
- att genom grundliga efterforskningar förvissa mig om-
- att han inte kan ha överlevt i dessa arktiska vatten.
DAG 7 LYNGSEIDET 5 APRIL
Hej! Hej, du!
Jag trodde norrmän kunde åka skidor.
Tack.
Jag följde hans spår inöver. De gick rakt in i lavinen.
Jag tappade bort honom... här.
Är ni säker? Wenders tror att han är ett spöke.
Om han har överlevt där ute-
- så finns det tre vägar ner från fjället.
Här, här och här.
Jag är ganska säker på att det var han.
Och att han kanske lever.
Stå inte här och häng! Ge er iväg!
- Har ni skickat rapporten? - Ja, naturligtvis. Omedelbart.
Utmärkt. Jag ville bara vara säker.
Här ligger rester av skidor.
Vad har du där?
En ryggsäck.
Hej.
Hallå?
Hör du mig eller?
Baalsrud?
Försten bort till stenarna, eller?
Jag orkar inte... just nu.
- Kan du bara gå? - Tycker du synd om dig själv?
- Kom igen! - Var tyst.
Jag är tyst. Det är du som pratar.
Kom igen. Klara... färdiga... gå!
Marius Grønvoll?
Har du sett nåt misstänkt de senaste dagarna?
- Nej. - Inga misstänkta personer?
- Fint. - Jag bara undrade en sak.
Hur blir man medlem... i NS?
För det är väl inte vem som helst som...
Nej. Nej, det är det inte.
Man måste väl tro genuint på saken?
Ja.
Det där märket på din arm där.
Är du stolt för det?
Vad måste man göra för att få det?
Skriver man upp sig på en lista eller måste man faktiskt prestera nåt?
Vi har letat överallt.
Mannen som vi letar efter är alltså cirka 175 cm lång. Mörkt hår.
Troligen klädd i en norsk militäruniform.
Och han är halt på höger ben.
Ja.
Att hjälpa, gömma eller på annat sätt bistå-
- en fiende till Tredje riket bestraffas med döden.
- Förstått? - Ja.
Ja.
Fint.
Vi är färdiga här! Vi åker!
Vi måste leta vidare! Till nästa gård!
Jo, en tugga till.
Ottar, ut! Om det kommer nån, vem som helst, så säger du ifrån.
- Vi måste få av de här. - Vi måste få igång cirkulationen.
- Du vet vem det är? - Ja.
Hämta allt vi har av bandage, ullunderkläder och filtar.
- Hanna! - Hej.
Det är bra, det är bra, det är bra. Du är i säkerhet här.
Jag har följt spåren ända upp till lavinen.
- Lavinen som gick för tre dar sen? - Ja.
Det hänger plakat överallt. Vi kan bli skjutna.
- Vi vet det. - Och huset kan brännas.
Som i Telavåg. De brände allt.
Hans fötter. Ni såg dem själva.
Han behöver en doktor. Och Ottar...
Vi kan inte tillkalla en doktor nu. Det är alltför riskabelt.
Mer riskabelt än att riskera livet på en som har kallbrand?
- Han kan dö när som helst. - Han ska inte dö.
Vi ska hjälpa honom. Massera, använda mammas salvor.
Om det var jag då?
- Om det var jag som låg där inne? - Hanna.
Det är nu vi visar vilka vi är och vad vi står för.
- Vart ska du? - Ut.
Ottar har stått vakt i sex timmar. Jag avlöser honom.
Han kan i alla fall inte gå längre nu.
Vi har hittat nåt.
Följ med. - Obersturmbannführer?
Jag vill ogärna störa er, men ni måste titta på det här.
Vi hittade det i lavinen. Över Grønvolls gård.
- Ge mig den där. - Mössan hittade vi i samma område.
Lugn, lugn, lugn. Var försiktig. Se här.
Ta det här. Så där. Lägg dig ner.
DAG 13 GRØNVOLLS GÅRD 11 APRIL
Jag sa att jag skulle vara här när du vaknade.
Jag har bytt dina kläder.
Och tvättat dig.
Du har fått Marius underkläder.
Marius? Är det din man?
Nej. Det är min bror.
Vem är du?
Gudrun.
Gudrun?
- Vad är det? - Det är bara djuren.
Jag brukade inte vara så nervös.
Inte jag heller.
- Var är min uniform? - Jag har tvättat den.
Hittade du en karta eller en teckning?
Nej.
Är det bra med ögonen?
- Mycket bättre. - Och du heter Jan.
Jan Baalsrud.
Du pratade i sömnen.
Sa jag mer?
Ja, du...
...sa mycket.
Förlåt.
Jag har så mycket information som tyskarna aldrig kan få.
Det hade varit säkrare om du inte visste nåt.
Bombay.
- I Indien? - Har du varit där?
Ja.
Du pratade om elefanterna. Och fåglarna.
Och så pratade du om...
...om dans i London.
Och så har du ropat.
På... en som heter Per.
Sigurd. Erik.
Och mycket på Gabriel.
Du...
Det finns ett skäl till att du överlevde, Jan.
Det finns ett skäl till det här.
- Vem är det? - Rör dig inte.
Var är min pistol?
- Nu har jag förstört allt för er. - Tyst, inte ett ljud.
Alle man ut ur fordonen!
Vi har varit här två gånger förut. Vi hittade inget.
Du. Vad heter du, pojk?
Ingen... ingen tyska.
Jag är... inte så...
...bra på norska.
Har du sett soldaten?
- Tack. - Gott.
Gott?
Innan det blir mörkt har vi tre gårdar till att söka igenom.
Innan det blir mörkt? Ni är rolig.
Kom.
Vi måste få dig över gårdsplatsen och ner på vägen. Akta foten!
Det ligger en timmerkoja på andra sidan av fjorden. Det är långt över.
Där är du säker tills vi hittar ett sätt att få dig till Sverige.
Gå.
Försiktigt!
- Gå! - Kom igen! - Det är bra.
- Halt! - Va?
Kom tillbaka!
Jag känner en här...
Potatis.
Här har du nåt att värma dig med.
Och så...
...min kniv.
Den tappar du inte.
Det här är bättre än hotell Savoy.
Va?
Det finaste hotellet i London. Men det kan inte mäta sig med detta.
Marius, vi måste gå tillbaka innan nån upptäcker att vi är borta.
Det påverkar folk att tyskarna inte har hittat dig.
Jag ska utnyttja tiden väl. Jag är uppe igen om ett par dar.
Ta den tid du behöver. Du blir inte utkastad från hotell Savoy.
- Ligger du bra? - Ja.
Fötterna?
Ja.
Ge mig några dar, så ska jag hitta ett sätt att få dig vidare på.
Hotell Savoy...
One Esquire, please.
Ingenting här.
Vi undersöker källaren.
Det är spår i snön.
Här är han! Vi har honom!
Här är han!
DAG 26 24 APRIL
TOTAL TID PÅ HOTELL SAVOY : 12 DAGAR
Jan?
Det är jag. Det är Marius.
Jag har hittat ett sätt att få dig fraktad över till Sverige.
Det är bra.
Vad är det som har hänt?
Det var kallbrand. Det åt sig uppåt.
Jag var tvungen att ta bort den.
- Hur känns det nu? - Det känns bättre.
Sätt ner honom här.
Ja!
- Här. - Tack ska du ha.
Här. Det är kallt. Ta på den.
Sen den. Nej, runt - där.
Där. Flytta handen.
Dra upp.
Den andra.
Ge honom det.
Se här, ät lite.
Tack.
Då tror jag vi har fått med oss allt.
- Utom lukten. - Det blir mycket frisk luft nu.
Vi ska få upp dig på fjället. Där möter några från Manndalen oss.
Sen får vi dig bort till gränsen.
Stannar den här kälken i Sverige?
Ja, vi får se.
Vänta, vänta!
Håll den där!
Kan ni vända släden?
Stå stilla. Vi byter rep.
Håll där.
- Okej, jag har honom. - Ja, dra!
Kom igen!
Flygplan!
Han har... han har svimmat av.
Vi får vända honom igen.
Ja!
Jag sa att vi skulle mötas vid den stora stenen.
Vi måste lämna kvar dig här.
Vi måste tillbaka innan de börjar leta efter oss.
Hittar de mig så hittar de dig också.
Det går bra. Den nya sovsäcken är torr och varm. Jag klarar mig.
De från Manndalen är här snart.
Deras lösen är Hello, gentleman.
- Gentleman ? - Ja.
Det var det vi tyckte passade bäst.
Fokusera på Sverige.
Är det inte fascinerande?
Varför tycker de inte om oss, dessa norrmän?
Och vår flykting...
Han har gjort hela Operation Martin Red-
-till en framgång.
Där. Ser ni det där?
Såg ni det? Monogrammet?
Deras kung. Honom älskar de. De blir djärvare från dag till dag.
Och det sista vi behöver nu är att de hittar en ny symbol.
Var tror du att han är nu?
Jag hoppas att han är i Sverige. Omgiven av svenska söta sköterskor.
- Det hoppas jag också. - Jaha?
Marius Grønvoll?
Det är jag.
- Kan vi prata ostört nånstans? - Ja, här.
- Vem är du? - Det behöver ni inte veta.
Men vår gentleman är borta.
Vi har letat dag och natt och hittar honom inte.
Men... det har ju gått fyra dar.
Varför kom ni inte tidigare?
Om ni märker stenen i Olmmáijávri bättre så hittar vi honom.
- Var, sa du? - Olmmáijávri.
Det var inte Olmmáijávri. Det var Olmmáivággi.
Jag åker upp och märker stenen.
Jag följer med.
- Hanna och Ottar då? - De ska bara sova.
- Nån måste passa djuren. - Jag har gett djuren mat.
- Om tyskarna kommer då? - Ottar pratar med dem.
- Han är tio år. - Då gör Hanna det. Jag ska med.
- Du tycker för bra om honom, Gudrun. - Nej.
Vi vet inte vad som väntar där uppe.
- Om han är död... - Säg inte det.
- Om du bryter ihop på fjället... - Han är inte död!
Jag tar med mig Agnete. Hon har erfarenhet från sjukstugan.
Här.
Hello, gentleman?
Det är inte ditt fel.
Marius. Marius!
Vad gör ni här? Det skulle komma andra.
Det blev ett missförstånd. Det händer inte igen. Jag lovar.
- Tar du över? - Ja.
Jag går och sätter upp märket.
Varm soppa. Hoppas du tycker om ärtor.
Marius är en bra karl.
- Är det länge sen din mat tog slut? - Min mat är inte slut.
Här. En slick till frukost.
Till middag. Kvällsmat.
Och lite extra till helgen.
Vet du vad?
Så nära är du. Så nära.
Du har blåst liv i vårt hopp.
Hälsa Gudrun.
Han lever.
Och så hälsade han.
DAG 36 4 MAJ
TOTAL TID UNDER GENTLEMAN-STENEN : 10 DAGAR
Han är här! Kom!
Hello... gentleman?
- Marius? - Nej. Nigo heter jag.
Jag och de här pojkarna ska få dig till Sverige.
Ni måste vara dåliga på skidor som tog sån tid på er.
Om jag vetat att du var så mager hade jag kommit själv och burit dig.
- Det går inte! - Jo, det går! Kom igen!
Vi måste fortsätta!
- Är vi i Sverige? - Nej.
Det kom en snöstorm, så vi fick vända och gå tillbaka lite.
- Vända? - Ja.
- Vände ni? - Bara nån kilometer.
- Har vi gått tillbaka? - Vi är i Manndalen.
- Du lovade att ta mig till Sverige! - Jag ska få dig till Sverige.
- Du skulle få mig över gränsen! - Lyssna nu på mig!
- Varför vände ni? - Vädret var för dåligt.
Jag fortsatte över gränsen till Sverige för att kartlägga vår rutt.
Om vi inte hade vänt så hade vi inte suttit här.
De har skärpt gränsbevakningen.
Nu står de så tätt att de har ögonkontakt.
- Då finns det inget hopp kvar. - Jo, det finns det!
Se på mig, Nigo.
Jag är bara skinn och ben.
Det är ett mirakel om jag ens överlever. Förstår du det?
Det är ju därför jag ska hjälpa dig. För vi behöver ett mirakel.
- Tar du min pistol? - Ja, jag tror att det är bäst så.
- Hur ska jag försvara mig då? - Lovar du att inte skjuta dig själv?
- Sätt igång! - Alle man på däck!
Ner!
- Portföljen! - Håll stubinen!
Jag tände inte stubinen!
Jan!
Vem är du?
Jag är Aslak Fossvoll. Ät din soppa medan den är varm.
Jag har med nya strumpor till dig. Det kan behövas.
Ser du nåt där?
Nej.
Säg inte att tyskarna har tagit norrskenet också.
Kikaren, Jan.
Vi måste stänga av motorn.
Jag hittade den.
Vi är... här.
- Här ligger de tätt hela vägen. - Har vi kontakter i området?
Vårt uppdrag var att spränga strategiska mål.
Vi var tolv.
Vi hade åtta ton dynamit ombord.
Men vi kunde inte gå in där vi först hade planerat.
Så vi tvingades hitta en ny kontakt.
- Vad hette kontakten? - Anaton Pedersen.
Anaton Pedersen?
- Han är död. - Och du är?
Håkon. Håkon Sørensen.
Informationen vi hade var förlegad.
Och personen vi pratade med var inte att lita på.
Koppla mig till länsman.
Starta motorn! Starta motorn!
När vi kom tillbaka hade vi ingen tid på oss innan vi blev upptäckta.
Och då gick allt fel.
Vi hade en portfölj full med information.
Sätt igång!
Vi försökte förstöra alla bevis.
Jag var siste man överbord.
De tog allihop.
Det var bara jag som slapp undan.
Se till att det inte var förgäves.
Alla som hjälper mig...
...är i livsfara.
Jag vet inte om nån har blivit dödad på grund av mig.
Det värsta av allt...
...är att inte veta nåt.
Dessa män har utkämpat ett hårt skyttegravskrig i flera månader.
Och de fortsatte kämpa för att besegra fienden.
Hela divisionen gör sitt yttersta för fosterlandet.
De blodtörstiga sovjeterna har mött sina övermän.
I Norge har en lyckad insats ledd av Kurt Stage från Gestapo-
-prejat en fiskebåt.
Stage rapporterar att tolv sabotörer togs tillfånga-
- och att operationen var en fullkomlig tysk framgång.
Jävlar!
- Vad är det? - Halt.
Detta är London. Denna sändning går på långvåg 1 500 meter-
- på en frekvens på 19-metersbandet, två frekvenser på 31-metersbandet-
-och på en på 41-metersbandet.
I natt sitter jag vid mikrofonen inte för att rapportera om olyckor-
- utan för att bringa en hälsning till alla landsmän som nu lyssnar.
Jag gör mig till talesman för allt som vi uppnår tillsammans.
Och jag hoppas att alla lyssnare-
- känner hur starkt alla de andras hjärtan-
-slår i takt med deras eget.
Det var nån här nyss.
Här har inte varit nån på två dagar.
- Då kan vi inte frakta honom vidare. - Det här ser dåligt ut.
Har du tappat kartan?
Du hittar nog.
Se till att det inte var förgäves.
- Gratulerar på dagen. - Det är en speciell dag i dag, Jan.
God sjuttonde maj.
Hurra för Norge.
Sjuttonde maj...
Och ingen sup?
Äggen är från Olaf.
Och sirapen är från Ludvig. Grädden skaffade Peder.
Trots att tyskarna har varit hos honom fyra gånger på sistone.
Det är Signe som har bakat den.
Flaggan har deras åttaåring ritat till dig.
God sjuttonde maj, Jan.
Gud signe vårt dyra fosterland.
- Smälter snön? - Ja.
Utan den blir det svårt att dra mig.
Vi är inte så säkra på om du klarar turen, Jan.
Jag är säker.
Det här handlar inte om mig längre.
Dessa nordlänningar är odugliga. Men samerna är ännu värre.
Får jag fråga vad ni pratade om?
Ja.
Vad pratade ni om?
Han frågade när snön på vidden vanligtvis försvinner.
- Vad svarade du? - Jag sa som det är.
Och det är?
Det vet bara gudarna.
Jag hade flyttat honom ganska snart.
För det här snövädret varar inte. Det vet jag.
Baal-bröderna ska flytta renarna över gränsen-
-de närmaste dagarna.
DAG 59 MANNDALEN 28 MAJ
TOTAL TID I GROTTAN: 17 DAGAR
- Mitt namn är Aslak Baal. - Jan Baalsrud.
Det är en kula kvar i den.
- Förlåt att jag blev arg. - Bra att se att även du är människa.
Ni måste gå.
Marius? Du vet halsduken som jag fick av mamma...?
Jag gav den till Jan.
Ni kollade att det inte låg nåt kvar efter er?
Du kollade?
Det var mörkt och jag hade Jan.
Jag såg inte om det låg nåt kvar.
- Vad är så viktigt med halsduken? - Den har mina initialer på sig.
Hur har ni tänkt gömma en jøssing som mig mitt på ljusa dagen?
Vi har en plan.
När vi närmar oss gränsen styr jag hjorden åt rätt håll.
Du får den starkaste renen som har gått rutten många gånger.
Den ger sig inte förrän du är över.
Skulle det gå så galet att de tar mig-
- vill jag hellre falla för en norsk kula.
Kör till.
DAG 63 KILPISJÄRVI, SVENSKA GRÄNSEN
1 JUNI
Vaktavlösning!
Han har vistats i den här stugan i flera veckor. Vi hittade matrester-
- bensin och stearinljus. Stugan har länge varit av intresse.
Han har nog bott här ett tag.
Är du klar? Vi närmar oss gränsen! Det är inte långt kvar!
Är den här er?
Svara när vi frågar! Är det er tå?!
Jag vill veta var han är.
Akta! Han kan vara beväpnad!
Stanna!
Vakttorn 6 här.
Ja?
Det finns ett skäl till det här.
Det finns ett skäl till att du överlevde, Jan.
Va?
Jan. Det är över nu.
Du kan släppa, Jan.
Det är över nu.
Du är i säkerhet nu.
Du kan släppa.
TRE MÅNADER SENARE
Tack.
Hör på nu. Var inte rädd.
Vi ska göra slut på detta vansinne.
Jan Baalsrud fortsatte att träna nya rekryter tills Norge befriades.
Kriget slutade den 8 maj 1945.
Kurt Stage dömdes till döden för krigsbrott-
-och avrättades 1947.
Marius Grønvoll gifte sig med Agnete Lanes.
De fick fem barn och uppfostrade dem på Grønvoll-gården.
Gudrun gifte sig 20 år senare.
Jan Baalsrud fick Sankt Olavs-medaljen med eklöv-
- och blev hedersriddare av brittiska imperieorden för sina tjänster.
Jan Baalsrud såg sig inte som hjälte.
De som höll honom vid liv var de riktiga hjältarna, sa han.
Jan dog 1988 och på hans önskan begravdes han i Manndalen-
-bland de som hjälpte honom.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018