- Liza! Liza, gyere gyorsan! - Mi a baj? Mi van?
A Whitney Múzeum kurátorai most hívtak,
- kiválasztottak a következő kiállításra! - Atyaég!
Ez a művészeti Super Bowl!
Végre! Ma este jelentik be egy koktélpartin.
- Korán van még a pezsgőhöz? - Mimosa koktélt szoktak inni reggel.
A narancslevet hagyjuk most! Ez az! Oké.
5. évad 6. rész Szex, Liza és Rock & Roll
Fordította: Ági & greka feliratok.info
Az ARTnews szerint Maggie Amatót is kiválasztották a Whitney kiállítására.
- Ő nem a lakótársad? - De, lesz ma egy koktélparti.
Tudom, Liza, én is tag vagyok. Elvinnélek, de már van plusz egy főm.
- Enzo? - Igen. Munkás partnert viszek egy elit eseményre.
- De legalább találkozom végre Maggie-vel. - Végre! Hurrá!
Jó reggelt, Diana! Liza!
Kávét? Valaki?
Halasszuk el a marketingterveket Chrissie Hart életrajzához!
- Továbbra sem küldött semmit. - Az a Chrissie Hart?
Imádtam a zenéjét!
Az előadása annyira különleges volt, lehet, hogy...
elvakított minket a licitháború.
Mivel Chrissie lekéste a határidőt,
megszegte a szerződést, úgyhogy kiszállhatunk.
Egy rock & roll bulvárkönyv Chrissie Harttól?
Ez lehet az új Kölykök.
Nem akarom elveszíteni ezt a könyvet. Írjunk ki vele egy Skype meetinget!
- Azaz írj ki vele te! - Igenis.
Mutatnod kell belőle valamit, Chrissie. Hogy állsz vele?
Kész van. Látjátok? Az egész.
Esküszöm nektek,
csak megpiszkáltam a felszínt, és csak úgy áradt belőlem.
Nos, esetleg... fel tudnád itatni és elküldeni e-mailben?
Hogy mi? Az interneten?
Be vagy te nyomva? Én ezt át nem küldöm az interneten, nem bízom benne.
A meztelen képeim is kiszivárogtak.
Semmi nincs biztonságban. Julian Assange is ezt mondta nekem.
Eléggé magán kívül volt akkor, de egész jó kis érvei voltak.
- Esetleg elküldhetnénk valakit érte? - Na, ez már döfi, öreg.
Miért nem külditek Charlest? Nagyon szeretném odaadni...
a gyermekemet, a könyvemet, annak az embernek, akivel letárgyaltam.
- Természetesen. Még ma átmegyek Shelter Islandre. - Rendicsek.
Hamarosan ott vagyok.
Charles, lemondom a programjaimat, a lovak közé csapok, és elkísérlek.
Tudok ott egy bájos vendégházat. Onnan elbiciklizhetünk Chrissie házához.
Egyedül is menni fog, de... remélem, jó lesz a könyv.
Mit gondolsz Jake első fejezetéről?
- Kezdd te! - Hogy lehet az, hogy Obama beszédírója,
akinek az a dolga, hogy szenvedélyt és büszkeséget váltson ki,
- ennyire unalmasan ír? - Az biztos, hogy dolgozni kell még rajta.
Dolgozni? Ha a többi része is ilyen lesz, nagyon megszívtuk.
- Hívjuk fel! - Oké,
te most túl pipa vagy, majd küldök neki megjegyzéseket.
Megjárta Afganisztánt, ki fog bírni egy telefonhívást.
Szia, épp rád gondoltam. Most érkeztem meg a hotelbe.
- Jake, itt Kelsey és Zane, a szerkesztőid. - Ó, sziasztok!
Bocsi, azt hittem, más hív. Mi újság?
Az első fejezetről szeretnénk beszélni.
Kezdésnek nem rossz, és mindketten...
Elfoglalt ember vagy, úgyhogy hagyjuk a süket dumát.
Több energia kell bele. Humor, botrány, oké?
Orosz prostikkal és pisiszexszel állunk versenyben.
Rendben.
Kelsey, te mit gondolsz?
Egyetértek Zane-nel. Jót tenne neki némi...
belsős infó jól kiválasztott anekdotákkal
- a Fehér Házban töltött éveidből. - Azt...
Azt szeretnénk mondani, hogy cifrázd ki, basszus!
- A mostani kíméletes és semmitmondó. - Nem tetszik ez a hangnem, Zane.
- Nekem pedig a fejezeted. - Jake, majd visszahívunk.
Az ugye megvan, hogy nem azért fizetnek, hogy elkergesd az írókat?
Én játszom a rossz zsarut, oké? Te túl megengedő vagy vele.
Hadd vegyem ezt én kézbe! Bízz bennem, tudom őt kezelni.
De akkor így legyen, oké? Per pillanat ez a könyv a mindenem.
Akkor hadd végezzem a munkámat!
Hahó?
Chrissie?
Igen, igen, igen, igen, igen, igen!
Igen, ez jó! Ne, ne ess túlzásba! Haver, haver, haver!
Ez nagyon durva volt. Te jó ég!
Szevasz, öreg! Mizu?
Szia! Köszönöm a...
- meghívást. - Ja, ja, részemről az öröm.
- Kösz, hogy eljöttél. - Nincs mit. Szóval szeretnék
- még ma visszamenni a városba a könyvvel. - Ácsi, lehetne,
mielőtt rátérnénk az üzletre, ki kell kérnem a véleményed valamiről,
mert az embereim sosem őszinték velem.
- Rendben. - Meg kell kóstolnod a komámat. - Bocs, a micsodádat?
A kom...
Mirna!
Mit mondtam neked?
Ha vendég érkezik, hozd a friss kombucha teát!
- Kóstold meg! - Köszönöm.
Mit gondolsz?
- Erős. - Oké, haver, hadd szóljon! Még tíz hertz! Hadd szokjam! Jó ég!
Szintet léptél, Mags. Hivatalosan is befutottál.
Annyira büszke vagyok rád!
- Na, mi az? - Nem is tudom...
azt hiszem, hogy már álmaimban sem gondoltam volna ezt.
Mindig valaki mást kaptak fel, de most végre engem.
- Nem tűnik valóságosnak. - Pedig az, és megérdemled. - Köszönöm!
- Jaj, de jó! - Szeretlek titeket! És te,
- Liza, te vetted meg az első képem Daviddel. - Amikor még volt pénze.
Istenem, de utálta! De nekem ettől csak még jobban tetszett.
Liza!
- Ki az a nő, aki neked visít? - Ő Diana.
- Szóval ő Diana. Most már mindent értek. - Rögtön jövök.
- Ezeket add le! - Mégis mégy Shelter Islandre. - Nem. Staten Islandre.
Enzo áthívott, hogy aludjak nála. Nem aludtam férfinál, mióta...
Mikor is esett a Jessica nevű baba a kútba?
- Azta! Mit pakoltál be? - Csak létfontosságú dolgokat.
Fogkefét, váltóruhát, légfrissítőt,
- ágyneműt. - Aludni fogsz vagy lakberendezni?
Liza, fogalmam sincs, mire számítsak. Fel kell készülnöm a poliészterre,
de megéri kockáztatni. Lehet, hogy munkásember, de az biztos,
- hogy meg tud munkálni. Érted, hogy értem... - Igen. - Itt jön!
- Szia! - Szia!
- Nem semmi nő, mi? - Az biztos. - A ruhatár arra van.
És egy bizonyos brit rendezőtől... ezt kaptam.
És nem csak ennyit.
- Trippert. Csak hogy ne kelljen rákérdezned. - Nem akartam.
- Szóval a könyv... - Ezt nézd, ezt nézd!
Egy 19. századi zulu harcos.
- Csak viccelek, ez Joey Ramone. Joey Ramone. Joey! - Oké.
- Jól nézel ki! - Tehát itt van a könyv is?
Láttál már tízezer dolláros dildót? Gyere!
Amit igazából szeretnék látni... az a könyv.
- Most, Chrissie. - A fáraóktól származik.
- Nagyon nem tetszett a fejezet, ugye? - Dehogynem.
Figyelj, a podcastes előadásmódod bájos és vicces,
nevethetnékem támad tőle a politikán.
Oké? Szeretném, hogy az olvasók is
ugyanazt érezzék, mint én, amikor először hallottam.
Nem tarthatnánk szünetet?
Nagyon nehéz koncentrálni így, hogy két méterre van egy ágy.
Pont ezért javasoltam, hogy dolgozzunk az irodaházban.
Oké, mielőtt elindulunk, meg kell kérdeznem. A könyvön kívül...
- van bárki, aki megakadályoz minket... - Nem.
De ez a könyv nagyon fontos, Jake.
- És ha végeztünk, beszélhetünk kettőnkről. - Oké, rendben.
Mert amióta megismerkedtünk...
nagyon vonzódom hozzád, Kelsey.
Okos vagy és ambiciózus,
- gyönyörű... - És most összepakolunk és elmegyünk.
Maggie Amato, Diana Trout vagyok. Rengeteget hallottam rólad.
Szintúgy. Káprázatos a nyakláncod.
Liza nem is említette, milyen kifinomult az ízlésed.
Dehogynem!
Nos, Liza generációjának fogalma sincs a stílusról.
- Overálok és övtáskák! - Igen.
Elnézést a zavarásért, de muszáj volt ideköszönnünk.
Lelkes rajongói vagyunk, Maggie.
Penelope, Luca, ez nagyon sokat jelent nekem. Köszönöm!
- Szeretnénk az egyik művét. Kérem, hívjon minket! - Úgy lesz, köszönöm!
Ha megbocsátotok, magamba kell még szívnom némi pezsgőt és dicséretet.
Charles írt. "A könyv sehol. Chrissie húzza az időt. Itt kell aludnom."
Charles túl fontos ahhoz, hogy az az eszelős túszul ejtse.
- Már úgyis összepakoltam, és imádom azt a vendégházat. - Diana, aludj Enzónál!
- Ahogy mondtad, megéri a kockázatot. - És mi lesz Charlesszal?
Majd én elmegyek.
- Tudom, miért akarsz te menni. - Tényleg?
Hogy kicsikarj Chrissie-ből egy autogramot. Ne tedd, Liza!
- Légy profi! - Lebuktam. Túl jól ismersz.
Ez a házam. Casa mia.
Már két generáció óta a családomé.
- Olyan tiszta és tágas! - Ilyen a szigeten élni, kicsikém.
Látnod kellene a nagy hálószobát.
Terveim közt szerepel.
Hahó?
Liza? Te meg mit keresel itt?
Diana szólt, hogy gondjaid vannak, és megkért, hogy jöjjek segíteni.
Ráadásul hatalmas Chrissie Hart rajongó vagyok. Az összes számát ismerem.
- A bébiszitteredtől tanultad a dalszövegeket? - Ez meg ki a fene?
Chrissie! Bemutatom...
Liza Millert, az egyik legjobb szerkesztőnket.
Nyugodtan ismerkedjetek össze!
- Chrissie, hatalmas rajongód vagyok. - Remélem, nem pótkeréknek jöttél,
mert le akarom teperni a pasast ma este.
Szuper.
Várjunk! Jake őrködött, miközben Michelle Obama
- kidobta a taccsot Beyoncé szülinapi partiján? - Igen! Őrület, mi?
De szerintem ezeket felcserélhetnénk.
Egyetértek. Nem kell sem ez, sem ez.
Abszolút, de összességében sokkal jobb lett a fejezet. De mennyivel!
- Mivel érted el, hogy ennyire megnyílt? - Nagyon tehetséges szerkesztő vagyok.
Atyaég! A srác a nagymamáját vitte magával a beiktatásra.
- Annyira tutyimutyi! - Nem igaz! Kedves srác.
Pontosan. "Kedves". Azaz unalmas. Figyelj, látom, hogy néz rád.
Szegény srác! Ha tudná...
Mit tudna?
Hogy neked nem a kedves jön be.
Akkor mi jön be, Zane? Kérlek, világosíts fel,
ha már olyan jól ismersz!
Olyan pasit akarsz, akit nem ijeszt meg az intelligenciád...
Nem tévedsz.
Olyasvalakit, aki kihívást jelent, de boldoggá is tesz...
néha egy éjjel kétszer is.
Tehát olyasvalakit, mint te.
Ne játssz az érzelmeimmel!
Neked olyanjaid is vannak?
Ez egy demó a Pénisz légycsapójáról.
- Na? Tetszik? - Imádom! - Aha. Charlest kérdeztem.
- Imádom. Nagyszerű. Erőteljes. - Igen? - Igen, imádom.
- Ne hagyj vele kettesben! - Na, most már kellek ide?
Ti meg mit sutyorogtok?
Azon tűnődtünk, mikor láthatjuk végre a könyvet!
Először azt mondtad, hogy ebédnél, ami bor volt,
- aztán, hogy teánál, ami abszint volt meg a Stranger Things-elemzésed. - Ja.
Mirna! Könyvecskét ide!
- Ha kéritek, hát megkapjátok. - Oké.
Le könyv.
Ne olyan gyorsan! Hadd mondjak előbb valamit!
Amikor a Lady Pie-t vettem fel,
Ahmet Ertegun eljött a felvételért, és három hétig itt dekkolt,
mert nem voltam kész. Teljesen készen kell állnom,
mikor elviszitek tőlem a kicsikémet, és még csak félig-meddig állok készen.
Oké. Elterelem a figyelmét, te meg kapd fel a könyvet,
- és elfutunk. - Megőrültél?
Túl részegek vagyunk, hogy elolvassunk, a vezetésről nem is beszélve.
Várj, várj! Jó.
A Gyilkos sorok egyik részében láttam,
hogy ha piálás előtt megeszel egy tízdekás vajat, nem rúgsz be.
Mégis hány éves vagy?
Tüntesd ezt el a szemem elől! Vidd innen! Zárd el!
Megnézhetném...?
Zavaró.
Jó volt nevetni látni.
Hát, remélhetőleg...
holnap kevesebb bohóckodás lesz, és megszerezzük a könyvet. Jó éjt!
Mikor fogsz újra bízni bennem?
- Most nem akarok ebbe belemenni, Liza. - Csak beszélj hozzám! Kérlek, Charles!
Kiabálj, ha az segít! A hallgatás... egyszerűen...
Nem tudom, meddig bírom még.
Ha büntetni próbálsz, hát működik.
Jó éjt, Liza!
Jó éjt!
- Helló! - Szia! Jó reggelt, álomszuszék!
- Megismerkedtél a séfemmel? - A séfeddel? Enzo...
Csupa meglepetés vagy. Buggyantott tojást kérnék.
Hozzád inkább a jól átsült tükörtojás illik, drágám.
- Mit mondtál, mama? - Mamát mondtál? Ő az anyád? - Persze.
És a séfem.
Bájos. És nálad lakik?
Nem, én lakom nála. Mama, bemutatom Dianát. Róla meséltem.
Szerencse, hogy már vannak unokáim, mert tőled egy sem születne.
Mama, hagyd abba!
Hogy mondhattad ezt?
A fiam mazsolát hozott haza szőlő helyett.
Igenis szőlő vagyok.
Egy nagyon-nagyon lédús szőlő.
Beszélsz olaszul!
Egy évig éltem Firenzében. Művészettörténetet tanultam.
Imádtam az Arno partján sétálni. Ez volt az első mondat, amit megtanultam:
- Nem, nem prostituált vagyok. - Na, és...
hány éves vagy?
Semmi köze hozzá, asszonyom.
Figyelj, Charles eltűnt.
- Tényleg? - Igen. Mirna azt mondta, hogy ma reggel ment el.
Fogalmam sem volt róla.
Öregem!
A férfiak mindig elmenekülnek.
Ez az, csajszi! A diadalmas bevonulás!
- Az a Jake igazi politikai állat, mi? - Igazából...
tegnap este megint Zane-nel kavartam.
Aki kávéval kínált, és, hát, kedves volt?
Kávéval? A heteróknál annyira alacsony a léc!
Atyaég! Mindkettőjükkel lefekszem. Szó szerint én vagyok a legszörnyűbb!
Ne csináld már! Azért, mert duplázol? Ne már! A pasik folyton ezt csinálják.
- Mit? Mit csinálunk? - Kels poliamorista!
- Tényleg? - Nem vagyok az!
Csak két pasival kavarok, de nem egyszerre.
Josh...
Ez gáz.
Ne engem kérdezz! Én "egyszerre egy csajjal" típus vagyok.
Persze, persze, mert véletlenül sem vágyakoztál Liza után,
amikor azzal a kis leprikónnal voltál.
Nem láttátok Lizát?
Shelter Islanden van Charlesszal. Chrissie Hart könyvét próbálják elhozni.
Chrissie Hart?
Te jó ég! Bekereteztem a Rolling Stone-címlapját, tudod, a kígyóciciset,
és egy egész éven keresztül minden este jóéjtpuszit adtam neki.
- Akkor Liza most Charlesszal van? - Munkaügyben. - Persze.
- Térjünk vissza az én gondjaimra! - Miféle gondra? Nem!
Kiderült, hogy a kedves srác szexi, a szexi srác meg kedves.
- Egyik jobb, mint a másik. - Pontosan. Kit válasszak? - Nem kell.
Tartsd meg mindkettőt, díva! Na! A flórádnak is egészségesebb.
Melletted biztonságban érzem magam, Liza.
- Öreg lelked van. - Nem tévedsz. Ha már így egymásra találtunk,
megkérdezhetem, miért nem akarod elengedni a könyvedet?
Tudod...
Félek, csajszi.
Mi lesz, ha az emberek szarnak találják?
- Vagy, még rosszabb, mi van, ha nem is érdekli őket? - Engem érdekel.
Az első albumod volt a végzős évem zenéje,
bár a heroinsikk külsőt sosem sikerült magamévá tennem.
Hát, ez sem az igazi.
Arra próbálok kilyukadni, hogy a zenédnek van mélysége.
Amikor szétmentünk a férjemmel, én is féltem,
hogy egyedül maradok, hogy megöregszem,
de aztán beraktam azt az albumot,
és azok a dalok segítettek elengedni a félelmet,
és erősnek, szívósnak és újra a réginek éreztem magam.
És ez az életrajz, a vad meséid és kalandjaid,
ugyanilyen hatással lehetnek másokra, és nem csak a rajongóidra.
Ne menekülj el ez elől a lehetőség elől, Chrissie!
Akkor nem vagy jobb, mint a méltatlan férfiak, akik otthagytak téged.
- Kérsz egy autogramot a cickódra? - Kérek! - Jó.
Tollat!
HARTOSOK KLUBJA POP, PUSKÁK & POMPA
Várj, várj, várj!
- Ezt meg hogy szerezted meg? - Én nem menekültem el.
Twitter: @aagitorok & @grekasubs