Fortiden kan hjemsøge en mand.
Det siger man.
Og fortiden er bare en række af øjeblikke.
Hvert af dem perfekte.
Fuldstændige.
En perle på tidens halskæde.
Fortiden hjemsøger os ikke.
Den ville ikke engang genkende os.
Hvis der er nogen spøgelser, -
- er det snarere os, der hjemsøger vores fortid.
Du har mistet din dame.
Vil du finde hende igen?
Måske en anden gang.
Du kommer for sent.
"Sent" er en lineær tidskonstruktion. Dem gør vi det ikke i.
Vi tager da betaling pr. time.
Din første aftale er kommet.
Hvem er det? - Din gamle ven fra hæren.
Ham, der aldrig betaler.
Hank. - Hej, Bannister.
Går det godt?
Jeg blev sparket ud fra det sted, jeg sov.
Af en jordejer? - Du kender rutinen.
De stjæler alle tørområder.
Jeg har savnet mit gamle sted. Jeg vil gerne se Angie igen.
Selvfølgelig.
Før kunne man ikke gå tilbage. Men tidens flod strømmer nu begge veje.
Minderne er den båd, der sejler mod strømmen.
Og jeg er styrmanden.
Da vandstanden steg, og krigen brød ud, -
- var der ikke meget at se frem til.
Så folk begyndte at se tilbage.
Karret blev først anvendt til forhør, -
- men siden hen er nostalgien blevet en livsstil.
Mikrofon.
For Watts og mig er det blevet et levebrød.
Synapsekort indlæst. Klar til trance.
Du skal ud på en rejse.
En rejse gennem minderne.
Dit mål?
Et sted og en tid, hvor du har været før.
For at komme dertil -
- skal du bare følge min stemme.
Det er sommer.
For 13 år siden.
Du er i markerne bag din fars hus.
Du tager bolden.
Kom så, Angie. Giv mig bolden.
Kom så, giv mig den, Angie.
God hund.
Er du klar?
Tag den så.
Kom her, skat. Kom her. Kom så. Giv mig bolden.
God hund, ja. Du er en god hund.
Er du klar?
En gang til?
Tag den. Tag bolden, Angie.
Jeg elsker sgu den hund.
Jeg er flad, men jeg skal nok betale.
Du ved godt, hvad baca gør ved dig, ikke?
Det er vel ikke værre end alle andre stoffer i verden.
Du ved, hvordan det var. I kæmpede jo begge to i krigen.
Jeg har hørt, du var skarpskytte. - Kun efter et par drinks.
Og hvis jeg sigtede en mand til højre for målet.
Der er ikke helt nok. Du får resten næste gang.
Det er på husets regning. - Tak.
Hvis du bliver ved med det der, kan vi snart pakke sammen.
Det skal nok gå. Nostalgi går aldrig af mode.
Intet er mere vanedannende end fortiden.
Hvem vil ikke gerne genforenes med sine kære?
Eller genleve de mest meningsfulde øjeblikke i deres liv?
Se de små tæer.
Må mor kysse nuttetæerne?
Mors lille pige.
Men selv de gode minder har en voldsom appetit.
Hvis man ikke passer på, bliver man slugt af dem.
Bare rolig, min blomst. Jeg elsker dig.
Jeg vil altid passe på dig.
Se her, Elsa. Her. Tag det med hjem.
Du genbesøger altid det samme minde.
Så kan du se det, når du vil, og ikke spilde penge på karret hver uge.
Tak. Men det er ikke det samme.
I erindringskarret kan jeg mærke hans arme om mig.
Intet kan måle sig med det.
Og du var bange for at pakke sammen?
Jeg er træt af hans blegfede røv.
Hun er for sentimental og skal se at komme videre.
Jeg smutter.
Her.
De er gode mod smerten. Tror du ikke, jeg kan se, du har ondt?
Ja, i benet. Hvad er din undskyldning? - At jeg arbejder for dig.
Har vi en aftale til? - Nej.
Vi har lukket.
Undskyld. Jeg ved, det er sent. Jeg har mistet mine nøgler.
Jeg har ledt forgæves i timevis. - Tilkald en låsesmed.
Det er dårligt for forretningen, men det er sandt.
Visse øjeblikke forlader dig aldrig.
Som da jeg så hende for første gang.
Vi kan lede hende på sporet.
Tak.
Hvad er det til? - Det beskytter alle.
Det sikrer, at du ikke husker noget, vi ikke må vide.
Tror du, I kan finde mine nøgler? - Har du tabt dem eller glemt, hvor de er?
Glemte ting kan man fiske frem.
Men det tabte er noget, folk ikke lagde mærke til, før det var væk.
Det defineres ved sit fravær.
Du kan ikke huske noget, der aldrig gjorde indtryk.
Hvis vi nu siger, at jeg har forlagt nøglerne.
Det er dine penge.
Værsgo at tage plads.
Thiopental. Gør de neurologiske stier klar til suggestion.
Det gør ikke ondt.
Okay?
Det vil snart få dig til at slappe af.
Hvis du gerne vil klæde om, kan jeg gå ud, mens du ...
Du vil jo alligevel se det hele, ikke?
Tag de der af.
Vi går aldrig over 30 volt.
Man kan nemt lukke op for et væld af minder.
Men vi skal finde det rette.
Slap af. Det går altid godt.
Sig ikke "altid".
Det løfte kan man ikke holde.
Jeg hedder forresten Mae. - Nick.
Lad os få det overstået.
Du skal ud på en rejse. En rejse gennem minderne.
Dit mål?
Et sted og en tid, hvor du har været før.
For at komme dertil skal du bare følge min stemme.
Det er i aftes. Solen går ned.
Du begynder dagen.
Den sunkne kyst?
Er hun kommet i tøjet? - Hun er da ligeglad.
Der. Hun lagde nøglerne i sin taske.
Hvornår tog du nøglerne op?
Hun har dem stadig.
Værsgo. Hej hej.
Skift.
Har du set mine øreringe?
Hvad for nogle? - Lykkeøreringene. Jadestenene.
Vi har dem.
Skift.
Hvorfor? Hun glemte dem i garderoben.
Kom, vi får hende op igen. - Lige om lidt.
Hvad fanden er der med hende?
vi har vist stået og talt sammen
sådan her før
vi så på hinanden med det samme blik dengang
men jeg husker ikke hvor
eller hvornår
ting der skete
for første gang
lader til at ske nu igen
og det virker som om
at vi har mødt hinanden før
har leet sammen før
og elsket før
men hvem ved hvor eller
hvornår
Hej.
Frøken Fisefornem glemte noget.
Når solen står op, bliver Miami til en spøgelsesby.
For at undgå dagsheden er byen gået over til nattetid.
Men det er ikke nemt at sove.
Vi er alle hjemsøgt af noget.
Svajende i tidevandet dansen, de aldrig fik.
Min fars selvsikre håndtryk.
Vi skulle væk, sagde han. Nu. Der er ikke tid.
ÅBEN
Grænsekrigen endte for flere år siden.
Men krigen i hjemmene var lige begyndt.
Vi fortsætter, som om intet var hændt, -
- men under overfladen ulmer byen af uro.
Så statsadvokaten havde hænderne fulde.
Walter Sylvan er alvorligt syg.
Sylvan er Miamis mest skruppelløse boligspekulant.
Han ville købe grunden billigt, så han brændte bygningen ned.
Undskyld forsinkelsen. - Det går nok.
Vi får alligevel ikke brug for Dem.
Vel, Avery? - Jeg anker dommen.
Min klient er ikke rask nok til at komme i karret.
Hvis De vil have ham afsat, bliver det på gammeldags maner.
Du kan ikke dømme mig for at være en god forretningsmand.
Jeg kan dømme Dem for mord. Ikke alle familier i bygningen nåede ud.
Jeg har ikke brændt bygninger ned. - Nej, det har De folk til.
Du vil vel have mig en tur i karret for at bevise den teori.
Men det kommer vist ikke til at ske.
Sagen går godt, hva'?
Det er ude af vores hænder. Mænd som Sylvan er hævet over loven.
Kom, far. Du skal have din medicin. - Jeg vil have ordnet det sidste.
Har du fundet hende? - Nej, far. Ikke endnu.
Avery har ret. Brandstiftelse, bestikkelse, mord.
Hele byen er pilrådden og korrupt.
Vi står sammen! Stop Sylvanfamilien!
Under krigen opkøbte jordejere som Sylvan alle tørområder for en slik.
De tjente fedt på de desperate og lod dem sejle deres egen sø.
De fordrevne hutler sig nu igennem.
En dag vil havet tage det hele tilbage.
DEN SUNKNE KYST
Indtil da ...
... må de kalde den sunkne kyst for deres hjem.
Tak.
Du har en smuk stemme.
Jeg har arbejdet her i fire år. Du er den første, der roser min stemme.
Der er noget, der undrer mig.
Inden du gik på scenen i går aftes, græd du.
Hvorfor?
Det var mit minde.
Skal du ikke kun kunne se de ting, jeg ser på?
Luk dine øjne.
En lille demonstration som svar på dit spørgsmål.
Har du en kæreste eller et andet forhold?
Hvad har ... - Svar nu bare.
Luk øjnene.
Nej. Jeg er ikke sammen med nogen lige nu.
Så vil vi benytte noget mere elementært til eksperimentet.
Dit første kys.
Forestil dig det øjeblik.
Charlie Mulvaney.
Måden, Charlie kom hen til dig på.
Og selve kysset.
Ikke bare begyndelsen.
Hele kysset.
Lige til jeres læber skilles.
Til sidst så du både dig selv og ham, ikke?
Det sker for alle.
Nu skal du besvare mit spørgsmål.
Hvorfor græd du?
Nerver. Jeg græder før hver optræden.
Jeg træder ind på scenen, -
- og de vil ikke se en kvinde i en genbrugskjole, -
- som bekymrer sig om huslejen.
De vil have noget perfekt.
De vil lyves for. - Du virker ikke, som om du lyver.
Så gør jeg det nok godt.
Vil du følge mig hjem?
Okay.
Bare lad være. Pæren virker ikke.
Vil du have noget vand? - Ja tak.
Din maskine ...
Hvor tæt på kan man komme, før illusionen brydes?
Kan man komme så tæt her?
Så tæt her?
Hvad med ...
... så tæt?
Er du ikke træt af at se med fra skyggen?
Død over jordejerne
Du er tidligt oppe. - Jeg kan godt lide det her tidspunkt.
Før solen går ned, og byen vågner.
Te? Jeg kan ikke finde mit krus.
Det er under vasken ved siden af en læbestift, en strømpe og ...
... dit massageapparat.
Du har snaget.
Jeg så det i din erindring.
Hvorfor kan jeg ikke huske kruset?
Folk bemærker de ting, de var fokuserede på i det øjeblik.
Hvis man tager til det samme minde ofte, kan man se noget nyt, -
- men hvis man ikke passer på, kan man blive svitset -
- og få mindet ætset ind i hukommelsen i et evigt loop.
Så derfor går du aldrig i karret?
Minder er som parfume.
Bedst i små doser.
Måske har du ikke skabt de rette minder.
For fanden! Er du her nu igen?
Nej! Læg mig tilbage!
Du er gået i karret i månedsvis og har genoplevet hvert minde om hende.
Få hovedet ud af fortiden og vær til stede her.
For helvede altså!
Pis.
Det har stået på længe. Jeg kan ikke vende det blinde øje til.
Det er mig, der er chefen. Jeg har vendt det blinde øje til meget.
Men jeg ved, hvad jeg finder i bunden af flasken. Og det er ikke svar.
Vi var lykkelige. Vi havde en fremtid sammen.
Hun ville ikke bare forsvinde uden et ord.
Hun afregnede med sin udlejer. Hun tømte sin lejlighed.
Hun ville have sagt det. Hvorfor sagde hun det ikke til mig?
Hvor hun end er, er hun kommet videre. Det skal du også.
Folk forsvinder ikke bare.
Hun må have fået problemer. - Det er os, der har et problem.
De nye konkurrenter stjæler vores stamkunder fra os.
Selv Elsa har ikke været her i flere måneder.
Tænk, at jeg skulle savne synet af hans blegfede røv.
Alle forretninger har op- og nedture. - Nej. Det er noget andet.
Vi har klaret os i vådlandet i flere år. Men dæmningen kollapser snart.
Vi vil stå i vand og gæld til halsen.
Hvad skal jeg gøre ved det?
Avery ringede. Hun har et dagjob til os.
Så gå hjem og få noget søvn. For du ligner lort.
Jeg prøver at glemme.
Men selv uden for karret hjemsøger hun mig.
Den bog. Du læser af og til i den, når du ikke kan sove.
Er det minder?
Det er ikke mine. De tilhører folk, jeg forhørte.
Under krigen?
Man kan ikke isolere ét minde. Jeg kunne ikke kun se det, de bad mig finde.
Jeg så det, der fik dem til at flygte.
Da bølgerne kom efter dem, -
- havde de ingen mure at gemme sig bag.
Hvad skete der med de folk? - Verden gik videre.
Og lod, som om det aldrig var sket.
Men visse ting må vi aldrig glemme.
Og visse ting kan vi ikke glemme, selv om vi vil.
Hvor tog hun hen?
Hvorfor rejste hun?
Folk forsvinder ikke bare.
Jeg siger det samme hver eneste gang. Mae er ikke her.
Hvis du ved noget som helst, så sig det.
Mae var ikke den, du tror, hun var.
MAE - tagterrasse MAE - nøgler
N. BANNISTER ERINDRINGSKAR
Du skal ud på en rejse.
En rejse gennem minderne.
Dit mål?
Et sted og en tid, hvor du har været før.
Er du vågen? - Nej.
Så må jeg også drømme.
Hvor kommer det blå mærke fra?
Arbejdsskade.
Det er ikke nemt at servere i ultrahøje hæle.
Hvordan fik du smuglet os ind I jordejernes kvarter?
Jeg havde en tjeneste til gode. - Gør du det for at imponere pigerne?
Kun dem, jeg er forelsket i.
Du elsker mig ikke. Vi har kun kendt hinanden et par måneder.
Ved du, hvor mange solnedgange jeg så i skyttegravene?
1.458.
Jeg talte dem, hvert minut.
Solnedgangen var de sidste minutter, før kampene blev genoptaget.
Jeg tænkte over, hvordan de øjeblikke kunne være bedre brugt.
Det ved jeg nu.
Kom med mig. Der er et sted, jeg vil vise dig.
Fortæl mig en historie.
En historie? Hvilken slags historie?
En med en lykkelig slutning.
Der findes ikke lykkelige slutninger.
Alle slutninger er triste. Især hvis det er en lykkelig historie.
Så fortæl en lykkelig historie, men stop midtvejs.
Har du hørt om Orfeus og Eurydike?
KOM TIL RETSBYGNINGEN - WATTS
Gudfader.
Vi har lukket!
Pis.
LUKKET
Hun kom tilbage efter mig. Det ved jeg.
Hun kan have tabt den for længe siden.
Alt muligt lort ender i rendestenen.
Du kommer for sent, Bannister. - Slap af.
Pis også. Pis, pis, pis.
Jeg så mange grænseoverløbere. En kugle er ikke den bedste måde at stoppe en mand på.
Din partner delte ikke den filosofi.
Min eneste filosofi var "lad være med at dø".
Og jeg brugte en del kugler for at sørge for det.
VIDNEAFHØRING
Nu er de her. Det var på tide.
Jeg har ikke set så sløjt udstyr siden krigen.
Det er nedskæringerne. De bekoster kun 2D på sådan nogle som os.
Det her er mr. Falks. Pusher, der for nylig tog en overdosis.
Han skulle arbejde for en bacabagmand fra New Orleans, Saint Joe.
Vi vil have fat i Joe. Måske er det ren biksemad, -
- men hvis I finder noget, giver kendelsen os et vindue på ti år.
Vi kan i hvert fald springe thiopentalen over.
MIAMI-DADE RETSBYGNING
Der er gået 12 timer. Hvor fanden er Joe? - I skulle have købt bedre udstyr.
Hans hjerne kæmper imod min suggestion, fordi han er ved at dø.
Døende mænd søger afrunding.
Et sidste, lykkeligt minde, som de klynger sig til, før de dør.
Jeg må benytte mig af en anden tilgang.
Kan du godt lide at feste, Falks?
Det var bedre.
Hva' så?
Hvor er det her?
Det ligner New Orleans. - Det er Lorenzo. Joes gorilla.
Lorenzo, hva' så der?
Okay.
Kender vi ham der? - Bare fyld på.
Kan du se nogen andre gamle venner?
Der er han sgu! Vi har ham. Det er Saint Joe.
Hva' så, Joe?
Jeg får snart et stort parti ind.
Dine venner fra politiet skal se den anden vej.
Det kan arrangeres. - Han laver en aftale.
Hvem taler Joe med? - En ligegyldig lille fisk.
Hun er ny.
Mae?
For helvede da.
Hvornår var det?
For over fem år siden.
Du skal præsentere mig.
Kendelsen dækker ikke Joes sexliv. Vi må videre.
Hvornår ser du pigen næste gang?
Hej, Joe. Det her er Mae.
En fornøjelse at møde dig.
Fornøjelsen ... er helt på min side.
Nej nej, ikke det discountlort.
Har du prøvet baca?
Det er for stærke sager til mig.
Du synger på hans klub, fester i hans lejlighed, -
- men er for god til hans baca?
Rolig, Falks.
En pige som dig skal sættes på plads.
Slip! Nej, nej, nej!
Hvad fanden, Joe? - Sig undskyld til damen.
Til hende?
Du har misforstået din plads i verden, Falks.
En pige som hende der findes der kun én af.
Hvorimod mænd som dig kan erstattes.
Øjeblik. Vent lidt.
Gør det hellere udenfor.
Så kan du let skylle hjernemassen væk.
Nej! Det kan du ikke gøre.
Jo da. Jeg får nok en medalje for det.
Skyd ikke! - Kan du se, hvor let det er?
Alle betjente er korrupte. Hold fokus på Joe.
Vent nu lidt. - Undskyld.
Er du okay? Du ser rystet ud.
Alt i orden? - Ja.
Er du sikker på, du ikke vil have en? Det er godt for nerverne.
Åh gud, lad være.
Hvad laver du, Mae? - Skid da på den pige.
Tilbage til sagen. - Vent.
Fortæl os om Saint Joe.
Sendte Joe dig hertil, fordi han også vil sælge baca i Miami?
SUBJEKT FLAKKER
Hvad sker der? - Han flakker.
Vi er de professionelle. - Jeg stillede bare et spørgsmål.
Et ledende spørgsmål. Du antog, at Joe sendte Falks til Miami.
Du tog fejl. Hans hukommelse rammer muren.
Varer det flere minutter, bliver han hjerneskadet.
Bannister. Du gør det. - Fint nok. Hit med den.
Bare rolig, Falks.
Du trådte forkert. Du kom på afveje.
Nu er du igen tilbage et sted, hvor du har været med nogen, du kender.
Hvornår så du sidst pigen, du sendte til Joe?
Hej. Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg skal bare hente ugens levering.
Jeg skulle alligevel gå nu. Opfør dig pænt.
Joe går. Videre, Nick. - Sid ned, Falks.
Det bør jeg nok ikke. - Joe vil ikke have noget imod det.
Kan du huske, første gang vi mødtes?
Jeg var på spanden. Alene.
Jeg troede ikke, jeg havde noget at miste. Men jeg tog fejl.
Jeg havde en smule uskyld, en antydning af håb.
Og så ...
... prøvede jeg baca. Og jeg mistede alt.
Min uskyld, mit håb.
Men også angsten, smerten.
Skylden.
Jeg blev uovervindelig.
For ingenting betød noget.
Kun de små perler.
Jeg må hellere gå.
Joe venter på sin bacalevering.
Hvad fanden?
Stjæler du fra Joe?
Hvorfor? - Fordi jeg ikke har noget at miste.
Kom ind i kampen.
Får du svømmehud i karret for den junkie? - Hun er ikke en junkie.
For fanden da. Du vidste det ikke engang.
Hun har aldrig rørt baca. Vel? - For fanden da.
Du vidste det, men sagde ikke noget?
Det ville jeg ikke blande mig i. - Man kan aldrig holde op med baca.
Hun vil vende tilbage til det og pusheren. - Så kan jeg da finde hende.
Nick!
Hvem var hun?
Hvem var hun, når hun ikke var sammen med mig?
Var hun den, jeg kendte?
Eller den fremmede, jeg så?
Flygtede hun fra fortiden?
Eller løb hun tilbage mod den?
For at finde ud af, hvor hun var, måtte jeg vide, hvor hun havde været.
Jeg måtte se tilbage ...
... til New Orleans.
Hvad fanden vil du?
Jeg leder efter Saint Joe. Lorenzo henviste mig.
Ven af Lorenzo.
Han siger, han er en af Lorenzos venner.
Så du er venner med Lorenzo?
Har du forbindelserne i orden?
Jeg foreslår en handel. Lad os diskutere det under fire øjne.
Du er veteran, ikke?
I stiver selv jeres sætninger af.
Hvilken slags håndlanger var du så?
Jeg var i marinen. Men blev indkaldt til grænsekontrollen.
Indkaldt. Jeg ved godt, hvordan det foregår.
Staten tvang dig. Den tvang også mig.
Men gudfrygtige borgere som mig blev ikke indkaldt til grænsekontrol.
Vi blev sendt i små lejre.
Du blev interneret. - Lige her i Louisiana. 9. afdeling.
Var du der, da digerne kollapsede?
Hvorfor tror du, jeg hedder Saint? Jeg er sgu ikke from.
Jiubetyder niende.
"Saint", fordi de tror, jeg kan gå på vandet.
Men der er strømmet meget blod under broen siden da.
Og du vil tale forretninger?
Ja. Jeg skal bruge cinnober-baca, ti paller.
Kæmpekøb.
Du har nosser. På størrelse med bocciakugler.
Fint. Lad os tale om betalingen.
Det er ikke betalingen, der kan forhindre denne handel.
Det er tillid.
Din ven Lorenzo har været død i flere år.
En arbejdsrelateret skade.
Det betyder, at du ikke er den, du udgiver dig for at være. Er du vel?
Fint.
Folk siger, at det er fredfyldt at drukne.
Men det er noget vrøvl.
Det lærte jeg i lejrene, da din slags lod os dø, efter digerne sprang læk.
Nu skal du se.
Nå ... fortæl mig så, hvorfor du er kommet?
Jeg leder efter en kvinde.
Er en pige skredet fra dig?
Så trækker jeg bocciakuglerne tilbage.
Hun stjal din baca. Hun går under navnet Mae.
Du kender min yndlingschanteuse.
Så du kommer til mit hus, fordi du tror, hun er røget tilbage?
Beklager, makker.
Jeg har ikke set Mae, siden hun stak af for flere år siden.
Tag det ikke så tungt. Hun narrede mig, ligesom hun narrede dig.
Jeg ved præcis, hvad hun tog fra mig.
Stoffer, penge, tid.
Men hvad tog hun fra dig?
Din stakkels stodder.
Du blev tørret, og du ved ikke engang hvorfor.
Tag det roligt, makker.
Smerten er snart overstået.
Ikke alt for snart.
Watts?
Slip, så skyder jeg dig selv.
Mit akvarium.
Pis, jeg er løbet tør.
God idé at skyde akvariet i stykker.
Jeg sigtede efter Joe.
Jeg har set den slags skudsår før.
Dine lunger vil fyldes med blod. Du kvæles i det, før du forbløder.
Det ønsker jeg ikke for min værste fjende.
Lad mig ikke dø ...
... som de gjorde i lejrene.
Så skilles vi som venner.
Hvorfor byder du dig selv det her?
Mae. Hvad var det, hun skjulte?
Har du mig stadig derinde?
Låst inde sammen med alle de andre minder?
Dig og de tabte nøgler.
Har du aldrig tænkt, at det bedste var at destruere dem?
Hvorfor skulle jeg det? - Måske blegner minder af en årsag.
Hvis vi dvæler ved hårde tider, kommer vi aldrig over dem.
Og hvis vi dvæler ved gode tider, -
- vil intet leve op til dem.
Er der ingen minder, du skatter? - Der er vel et.
Da London sank, flygtede jeg til New Orleans.
Men i New Orleans lå der mange ...
... dårlige associationer.
Så jeg købte en enkeltbillet hertil.
Da jeg ankom til Miami, havde jeg absolut ingen plan.
Ingen opsparing, ingen lejlighed.
Jeg fandt en jolle i kanalen og lagde mig til at sove der.
Mens jeg sov, var der en nar, der kappede fortøjningen.
Jeg drev sydpå, forbi The Keys, og ville have drevet for evigt, -
- hvis jeg ikke havde fundet Frances.
Frances? - Først troede jeg, det var et drømmesyn.
Hun røg en cigaret på verandaen foran det hvide klinkehus -
- midt ude i bølgerne.
Det var som taget ud af en drøm.
Hun tog mig under sine vinger og fik mig på fode igen.
Så når jeg føler mig bange eller fortabt ...
... tænker jeg på det.
Jeg tænker på en sang. Min bedstefar nynnede den altid.
Efter han døde, hørte jeg den ikke meget længe.
Og så hørte jeg den igen.
Du sang den så sødt. Det var, som om jeg aldrig ...
... aldrig rigtig havde hørt den.
du smiler du smilede dengang
husker ikke hvor
eller hvornår
Hvad leder du efter derinde? - Det, hun tog fra mig.
Hun udnyttede mig. Hun ledte efter noget.
Ikke for noget, men hvad kunne hun tage fra dig?
Min eneste ting af værdi er ikke min.
Nogle latterlige minder. Det er en vild teori.
Du var her, sidste gang hun var her.
Ja. - Var du sammen med hende hele tiden?
Nick kommer først om en time. - De her er til ham. Men den er til dig.
Kan vi snakke lidt sammen?
Du kan ikke lide mig, vel?
Hvorfor ikke?
Nick er god til at se folk i karret.
Mine øjne ser klarere herude.
Du skjuler noget.
Jeg er misbruger.
Eller var.
I New Orleans kom jeg på baca.
Og det har du ikke fortalt Nick.
Han ville ikke dømme dig.
Han ville heller ikke se mig på samme måde.
Hvorfor fortæller du mig det?
Fordi du vil dømme mig.
Men det vil ikke ændre måden, du ser på mig.
Jeg kan ikke dømme nogen.
Ved du, hvordan jeg fik mit navn? - Watts? Jeg tænkte, at det kom af ...
Under krigen, -
- efter jeg var ved fronten, arbejdede jeg med ammunition.
Jeg loddede litiumbatterier i droner. Det var et lortejob.
Men jeg skulle forsørge mig og min datter. - Har du et barn?
Hun er voksen nu.
Vi har ingen kontakt. Jeg er ikke just den moderlige type.
Men jeg prøvede da i et stykke tid.
Holdt endda op med at drikke.
Problemet med at blive tørlagt er, at hjernen bliver klar.
Men hænderne ...
De ryster.
Én lille gnist var nok.
Hele stedet lyste op som nytårsaften.
Efter det flyttede min datter ind hos noget familie, -
- og jeg slog mig på flasken igen.
Den eneste, der forhindrede mig i at drukne i den, var Nick.
Derfor blev du alle de år.
Af loyalitet.
Loyalitet. Og han betaler mig ikke nok til at kunne drikke mig ihjel.
Mænd er mærkelige, ikke?
De ser ikke det, der er for øjnene af dem. - Der er ikke noget at se.
Vi ved begge, at det ikke passer.
Undskyld ...
Jeg skulle alligevel til at gå nu.
Hvad du end så derinde, -
- så læg ikke for meget i det.
Hvad skal jeg tro? Du har fortiet det for mig i al den tid.
Det er indviklet.
Jeg ville ikke ødelægge vores forhold. - Du skulle passe stedet.
Men du blev fuld og lod hende gå ind i boksen.
Hvad taler du om? - Se her.
Nej. Det er umuligt.
Selv med nøglerne. Hun kendte ikke koden til boksen.
Selv jeg gør ikke. - Det er ikke en kode. Det er en sang.
Hun må have regnet det ud.
Hele min samling er her. - Øjeblik. Se her.
Cameron, Campbell, Caplan, Cummings.
Hvad? - Ingen Carine.
Elsa Carines mappe. De er alle sammen væk.
Hvad har Mae at gøre med Elsa? Hun kunne knap nok betale.
Til det flydende marked.
Jeg søger denne kvinde.
Har du set denne kvinde? Elsa? - Nej.
Har du set denne kvinde? - Nej.
Jeg søger Elsa Carine. Hun arbejder vist her.
Jeg har bare et spørgsmål. - Ja. Du skal tale med krybet derovre.
Tak. Hey!
Jeg vil bare tale med dig.
Jeg vil bare snakke.
Jeg har papirer, dit svin! - Jeg er ikke strisser.
Jeg er ven af Elsa og vil hjælpe hende.
Hvordan fanden vil du hjælpe hende nu? Hun er død.
Død?
Hvad skete der?
Jeg fortalte strisserne det. Men de er ligeglade.
Hvad så du?
Elsa gik og pakkede sammen, da en fyr kom og generede hende.
Elsa havde ikke en chance.
Han dræbte hende.
Jeg har ikke set Freddie siden. - Freddie?
Elsas dreng.
Elsa havde et barn.
Gjorde manden også Freddie ondt? - Det lod han sin kæreste om.
En rødhåret kælling. Hun tog fat i ham.
Gav ikke slip, uanset hvor højt han skreg.
Hvem var hun?
Hvem var hun, når hun ikke var sammen med mig?
En løgner.
En misbruger.
En morder.
Jeg måtte finde hende.
Men det viste sig, at hun allerede ledte efter mig.
Mae?
Glem Mae. Hun er kommet videre.
Det skulle du også tage at gøre.
Det er mig.
Casanovaen vil ikke længere genere os.
PAUSE
Igen. - Nej.
Vil du svitses? Have de tæsk i hjernen for altid?
Du må give slip på det. - Nej.
Han må have efterladt sig spor.
Nick! - Hvad laver du?
Jeg redder din junkierøv.
Okay. Jeg håbede, du ville droppe det, men du må ikke svitse dig selv.
Jeg fandt noget i dit perifere syn.
Virker noget ved det ansigt bekendt?
INDLÆSER MINDE FALKS, SAMSON
Han er en korrupt strisser, som arbejdede for Saint Joe.
UDSKRIVER KOPI
Vi må udspørge Avery.
vi vil have byen TILBAGE
Væk med jordejerne! - Mordere!
SYLVAN = TYV
Byen er klar til oprør. - Hvad er der sket?
Er du så meget i karret, at du ikke ved det?
Jordejeren, Walter Sylvan, -
- ham, du skulle have afsat, døde for et par dage siden.
Folk håbede, retssagen ville knuse ham.
Mordere skal i fængsel
Men hans enke og søn kommer til at arve alt.
Det er sent. Nogen kan se os.
Kom nu, mor. Du er bare lidt forvirret.
Synes de, det er en fejltagelse? - En af dine gamle flammer?
Vi mødtes for mange år siden, da jeg åbnede forretningen.
Hun var en af mine klienter.
Det manede minder frem at se Tamara.
Et spor, der havde ligget i mit sind hele tiden.
Jeg sagde, du ikke måtte gå i karret.
Mae stjal hele Elsas mappe, men der var en kopi.
Hvad fandt du ud af?
Jeg talte med Avery.
Hun er stadig skidesur over, at du fik smadret vidnet.
Men hun gav mig efterretninger. Han hedder Cyrus Boothe.
Cyrus Boothe.
Han arbejdede for Saint Joe, men de ragede uklar.
Så han flyttede til Miami.
Indtil for nylig arbejdede han for ...
Walter Sylvan. - Ja.
Se lige her. Lyt.
Bare rolig, min blomst. Jeg elsker dig.
Jeg vil altid passe på dig.
Den stemme har længe irriteret mig. Hvem var det nu?
Så huskede jeg, hvor jeg hørte den. I Tamara Sylvans erindringer.
Walters enke.
Det er mange år siden. Men jeg har aldrig glemt den stemme.
Blev du set? - Nej.
Gudskelov. Alle er gale nok i forvejen.
De mener, det er en fejltagelse. - Lyt.
Bare rolig, min blomst. Jeg elsker dig.
Jeg vil altid passe på dig.
De siger, man ikke kan vide det endnu, men jeg ved bare, det er en dreng.
Er du lykkelig? Sig, at du er lykkelig.
Jeg er så lykkelig, jeg kunne danse.
DEN GAMLE URMAGER
Der er ingen musik.
Kan du huske den sang, de spillede, da vi mødtes?
Jeg tæller til tre. Tænk på den.
Kan du høre den?
Jeg hører den.
Elsas elsker var Walter Sylvan. Og de havde en søn.
Og Walter ville have ham myrdet.
Han var døende og sendte Boothe og Mae ud for at ordne det.
Vi kan ikke bevise det. Ikke med det her.
De eneste filer med Elsa er i dine minder. Det er forlydender.
Avery kan ikke bruge det, men jeg kan. Finder jeg Boothe, finder jeg Mae.
Nick, vent.
I al din tid med Mae, hvor godt kendte du hende egentlig?
Hvor højt elskede du hende? - Hvad rager det dig?
Jeg ved, hvor blind du kan være.
Du er såret, fordi du troede, du var forelsket. Men det var ikke ægte.
Hun var en illusion i en stram kjole. Et tomt kar, du hældte dine stumper i.
Jeg jagter da i det mindste noget.
Jeg flygter ikke bare hele tiden. - Hvad mener du?
Du flygtede fra din egen datter.
Du kan være et rigtigt røvhul. - Men jeg har jo ret, ikke?
Alt det, du har elsket, din eks, dit barn, dit job ...
... skred du fra.
Jeg skred ikke fra dig. - Det var måske en fejl.
Jeg er ikke bedre for dig end flasken. Du skulle arbejde et nyt sted.
Det mener du ikke. - Jo. Watts ...
Det, du har med mig, er ikke noget liv.
Du kan knap nok leve af det.
Måske skal du bare rykke videre. - Fyrer du mig?
Jeg skaffer dig et job et af de nye steder.
Fuck dig og din velgørenhed. Det handler ikke om mig.
Men om dig og din skide besættelse.
Hun står bag mordet på en uskyldig kvinde og bortførelsen af en dreng.
Ved hjælp af mine filer. - Så gå til politiet.
Politiet er ligeglade med den slags sager.
Jeg beder dig. Jeg trygler dig.
Gå ikke ned ad den sti.
Bliv her i dette liv.
Bliv her hos mig.
Jeg er ked af det, Watts.
Jeg må forfølge det her.
Fint.
Du har truffet dit valg.
Jeg håber fandeme, at du overlever det.
For jeg er der ikke til at redde din røv næste gang.
Af sikkerhedsårsager bedes De stå bag den gule streg.
Sylvanfamilien bor som alle andre jordejere i tørområderne.
De bygger dæmninger for at afsondre sig -
- og skubber bølgerne over mod andre bydele.
Jordejerne holder sig oven vande ved at drukne alle andre.
De eneste overlevende på Titanic var de rige og rotterne.
Jordejerne er begge dele.
Jeg vil tale med ms. Sylvan angående ... - Jeg ved, hvad det angår.
Du kommer en time for sent.
Er du ikke lidt for høj?
Hold dig til manus, og ret på slipset.
Blev du set?
Gudskelov. Alle er gale nok i forvejen.
De tror, det er en fejltagelse.
De fleste svitsede er flået i stykker af de verdener, de spænder over.
Den virkelige verden og den i deres sind.
Kun de rige former deres verden, så den rammer deres vrangforestilling.
Husker du mig? Vi har mødtes én gang. Nick Bannister.
Walter, jeg beder dig.
De siger, man ikke kan vide det endnu, -
- men jeg ved bare, det er en dreng.
Din dreng er voksen nu.
Vi skal tale om Cyrus Boothe. Er han jeres sikkerhedsvagt?
Hvor er han? Sig det.
Jeg hører den, Walter.
Jeg hører den.
Ikke mere skuespil. Din mand er død.
Du vrøvler. Walter og jeg får snart et barn.
Hvornår er vi? - Der er gået mange år, Tamara.
Hvornår forandrede jeg mig?
Siger navnet Elsa Carine dig noget?
Hun havde en affære med Walter. - En af hans mange blomster.
Men hende her fik et barn.
Walter har aldrig lært at dele.
Derfor sagde han det til Boothe. - Sagde hvad?
At han skulle myrde dem begge to.
Hørte du ham sige det? - Han er ikke, som jeg forestillede mig.
Som ung tror man, at der er én fremtid.
Man ser den udspille sig som en dominoeffekt.
Man har ingen anelse om alle de ting, man har i vente.
Boothe ... Arbejdede han sammen med nogen?
Der var en kvinde.
En ludertøs fra New Orleans.
Hvor er de nu?
Tamara, hvor er Boothe og Mae?
Hvor tror du? Sammen med alle de andre udskud, man ikke kan smide ud.
Du er ham fra retsmødet.
Vagt! - Jeg har bare et par spørgsmål.
Han forulemper min mor! - Nej, det gør jeg ikke.
Jeg kender dig. Du er ham, der husker alle andres minder.
Hvad skal vi gøre ved ham?
Præcis det samme, som Walter ville have gjort ved ham.
Kom så. - Vent!
Tamara! - Du er så lykkelig.
Beklager. Jeg får det hurtigt overstået.
Var du i militæret? - Sendt ud to gange til golfen.
Tre gange. Vestfronten.
Næste gang er det ikke en forbier.
Jeg vil købe din båd.
Jeg fik ikke meget ud af Sylvans enke, men det var nok.
Der er kun ét sted, hvor udskud og byens fortabte sjæle hober sig op.
De gamle genbrugsstationer.
For at finde Boothe og Mae måtte jeg en tur til Helvede.
Sig det.
Sig: "Folk som os falder ikke bare for nogen. Vi styrter."
Og så rør mig her.
Rør dig ikke.
Hej, Mae.
Skrid.
Gå.
Du er sgu vedholdende.
Sig, hvor jeg kan finde hende.
Du troede, det var skæbnen, ikke? - Hvad?
At det var et tegn, at hun sang lige den sang fra din barndom.
Men intet er tilfældigt med Mae.
Alt er grundigt researchet og nøje udregnet.
Man kan hade hende for det. Men er man selv et hak bedre?
Mae og jeg er fra en anden verden. Den verden, som sank.
Da bølgerne kom, vaskede de vores løgne væk.
Afslørede, hvad denne verden altid har været.
En udørk med kun én regel.
Overlev eller dø.
Sådan et sted er hinsides godt og ondt.
Den sidste synd er selvbedraget.
At sige til sig selv, at man er bedre end de andre.
At man fortjener at blive stående, mens alle omkring en synker.
Den illusion har jeg aldrig troet på.
Jeg har altid set mig selv med et klart og nøgternt blik.
Og jeg kan også se dig.
Hvor er hun?
Du tror, du er den heltemodige hævner.
Hvor er hun?
Du er bare en tom mand, der vil give en kvinde skylden.
Skyd mig da. Så får du ikke det, jeg har i hovedet.
Så finder du aldrig Mae.
Pis.
Fortæl mig en historie.
En historie? Hvilken slags historie?
En med en lykkelig slutning.
Der findes ikke lykkelige slutninger.
Alle slutninger er triste. Især hvis historien var lykkelig.
Så fortæl mig en lykkelig historie, men stop midtvejs.
Folk elsker deres hemmeligheder.
De tror, de kan tage dem med sig i graven. Men ikke dig, Boothe.
Du må ikke beholde dine eller hendes hemmeligheder.
Du tror, du vil have svar, -
- men det vil du ikke.
Du er blind af raseri.
Og det giver dig en vis sikkerhed. Din uvidenhed beskytter dig.
Når du endelig ser Mae som den, hun virkelig er, -
- vil sandheden ikke sætte dig fri.
Den vil forbande dig.
Som den forbandede mig.
Du skal ud på en rejse.
Dit mål?
Et sted og en tid, hvor du har været før.
Du blev sendt til Miami for at finde Mae. Vis mig, hvornår du fandt hende.
Smut, din nar. - Taler man sådan til en gammel ven?
Jeg kender dig ikke, "ven". - Men jeg kender dig.
Du var Saint Joes pige.
Kender ham ikke.
Du giver stadig Joe jern på. Især efter du skred med hans baca.
Du er hans korrupte strisserven. Skal du hente mig for ham?
Ja.
Men jeg er gået hen og blevet selvstændig.
Har Joe givet dig de ar? Jeg er vist ikke den eneste, der stjal fra ham.
Jeg vil sgu ligne Mona Lisa i forhold til dig, hvis jeg udleverer dig til ham.
Jeg har solgt al bacaen. - Jeg vil ikke have baca.
Jeg har et forslag.
Medmindre du vil have besøg af Joe, må du nok hellere samarbejde.
Hvad vil du have mig til?
Jeg vil have dig til at gøre det, du er bedst til, -
- ved ham her.
Det var aftalt spil.
Fortæl om din ven fra krigen igen. Nick.
Baca? - Hvad vil du vide?
Hank? Pis.
Hvad som helst, du kan huske.
Hvilke damer falder han for, hvad for noget musik kan han lide ...
Der var en sang, han altid fløjtede i skyttegravene.
og det virker som om
Hun havde planlagt alt.
at vi har mødt hinanden
Sangen.
før
Øreringen.
Selv de mistede nøgler var et skalkeskjul.
Gør det igen!
Du kan selv tabe dem!
Du skal gøre det igen.
Jeg var bare en brik i hendes spil.
Der er gået tre måneder.
Det tager tid. Hans makker har nøglen. Jeg kender ikke koden.
Du lyver! Du trækker tiden ud!
Hvorfor?
Den krøbling har da ikke skruet en samvittighed i dig?
Jeg er rørt.
Men i vores branche vil en samvittighed gøre det af med dig.
Hvor kommer det blå mærke fra?
Jeg vil have de filer.
Vis mig dem.
De er her.
Fyren, hun er sammen med, er ham jordejeren, ikke?
Hvad vil du gøre med dem?
Jeg vil destruere dem. Og alle andre beviser for deres affære.
Hvilke andre beviser?
Har ingen lært dig om blomsterne og bierne, Mae?
De rige bryder sig slet ikke om, når en bastardgren -
- skyder fra deres ædle familietræ.
Hvad skete der med drengen?
Hej, Elsa.
Undskyld, kender jeg dig? - Vi har fælles venner.
Hvordan har Freddie det? Er han her i dag?
Hvad vil du med Freddie?
Hej! Hej, Freddie.
Hvad drejer det sig om?
Du kneppede den forkerte fyr.
Nej. Nej.
Han elskede mig. Han sagde, han ville passe på mig.
Åh ja.
Han passer godt på jer begge to.
Jeg tog dig først. Vær taknemlig for det.
Mor? - Hey, Freddie.
Kan du hjælpe mig?
Mor? - Kom her. Du skal ikke være bange.
Gå ikke med, Freddie! - Kom nu.
Nej! - Jeg vil have min mor!
Hvad laver du? - Det, jeg for længst skulle have gjort.
Afsted!
Hen til båden!
Hop i!
Afsted!
Mor! - Ned!
Så så. - Mor ...
Hun reddede ham.
Hun slap fra dig, dit svin.
BOOTHE, CYRUS SUBJEKT FLAKKER
Bare rolig. Du trådte ved siden af.
Jeg førte dig ned ad en ukendt sti.
Vi prøver igen.
Åh gud, du så jo Mae igen, ikke?
Åh gud.
Vi har lukket!
Jeg tænkte nok, du kom tilbage.
Var planen at rende væk sammen? Lege far og mor og børn?
Så må jeg nakke jer begge.
Nej, vent! - Vi får casanovaen herud.
Nick ved ikke noget.
Tag mig. Jeg fortæller dig alt, du vil vide.
Gør ham ikke noget.
Ind i bilen.
Øreringen. Du ville have, at jeg fandt den.
Jeg elsker dig.
Mae.
Hun kom tilbage.
For min skyld.
Hvad fanden gjorde du ved hende?
Gør det nu ikke sværere end nødvendigt, vel?
Slug.
Ikke mere. - Ufortyndet baca.
Sig mig så, hvor drengen er?
Snart begynder bacaen at virke -
- og få den Mae tilbage, som jeg kendte.
Og når det sker, er der intet, du vil fortie.
Intet, du ikke vil gøre.
Ingen, du ikke vil forråde.
Hverken knægten ...
Eller din kæreste.
Du fortæller mig alt, du ved. Er du med?
Fortæl mig, hvor drengen er.
Du ved det allerede.
Du ved det.
Mae?
Jeg har fortalt dig det. Kan du ikke huske det?
Først troede jeg, det var et drømmesyn ude på det bølgende hav.
Det hvide klinkehus.
Det reddede mig engang. Måske kan det også redde Freddie.
Hvad snakker du om?
Mae.
Jeg er ked af, jeg ikke sagde det før.
Men nu er du her, ikke?
Vi har denne ene sidste chance. - Ja, Mae. Jeg er lige her.
Der var så meget, jeg gerne ville fortælle dig.
Men jeg var bange.
Du så på mig på en måde, som ingen anden havde gjort før dig.
Jeg ville være den, som du så.
Det var så dumt af mig at tro, at det kunne redde mig at blive forelsket.
Folk som os falder ikke bare for nogen.
Vi styrter ned til den dybe og mørke bund.
Men kærlighed?
Den må vi klatre op til.
Trin for trin trækker vi os ud af os selv -
- og rækker op efter noget større.
Kunne vi dog bare holde fast i det.
Jeg ville ønske, jeg kunne have holdt fast i det længere.
Bliv.
Jeg elsker dig.
Nick.
Nick?
Hvem fanden tror du, du taler til?
Den mand, som slår dig ihjel!
Der er kun én udgang.
Nej, Mae. Vent, nej.
Nej. - Hvor tror du, du skal hen?
Mae!
Nej, Mae. Mae, Mae, nej.
Han må ikke finde Freddie.
Undskyld.
Nej, nej, nej. Nej!
Nej!
Mae tog fejl. Jeg vil ikke slå dig ihjel.
Døden er nem.
Et øjebliks lidelse og så intet.
Du fortjener mere end intet. Du fortjener at huske det.
Vi skal ud på en rejse.
En rejse ad en sti, du forsøgte at glemme, men forgæves.
En rejse til din værste frygt, din værste smerte.
Hvordan fik du de ar, Boothe?
Man kalder dem himlens rotter.
De er bare duer med mørke vinger.
De er, som de er skabt.
Galning. Jeg sagde til Joe, at vi ikke kunne stole på dig.
Du har taget fra kassen. - Selvfølgelig.
I en korrupt by er alle til fals.
Kan du mærke ilden? Den brænder, som den gjorde den nat.
Men denne nat ender aldrig. Den vil være hos dig resten af livet!
Det er her, din rejse ender!
De siger, man ikke kan vide det endnu. Men jeg ved bare, det er en dreng.
Ring ikke til vagten. Vi skal have en snak.
Sæt dig.
Du har længe kendt til din fars affære, ikke?
Det var nok et chok, at han havde et barn til.
Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Jo, du gør.
Han var forelsket i Elsa. - Bare rolig, min blomst.
Og lovede at beskytte hende og sønnen. - Jeg vil altid passe på dig.
Han ledte efter dem.
Han ville gøre det godt igen inden sin død.
Har du fundet hende? - Nej.
Du ville ikke dele din formue.
Så du hyrede Boothe til at dræbe dem, så du fik hele arven.
Pis og papir. - Din mor prøvede at sige det.
Walter har aldrig lært at dele. - Hun blandede dig og din far sammen.
Man forstår godt hvorfor. - Mor bliver nemt forvirret.
Ikke om det her. Boothe beviste det med et opkald.
Det er mig.
Jeg troede, han stod i ledtog med en kvinde.
Men jeg tog fejl.
Og han kan ikke have ringet til din far.
Din far var allerede død. Og de døde tager ikke telefonen.
Men du gør.
Du skulle have skilt dig af med den.
Hvad er din pris?
Jeg har nok, så snart dødsboet er opgjort.
Det tvivler jeg på.
Men din halvbror Freddie får et mageligt liv.
Freddie ... - Er i live.
Politiet fandt ham i morges.
De fandt ham i et hvidt klinkehus ved The Keys kyst.
I god behold.
Politiet stykker snart sammen, hvad der er sket. De er på vej.
Kom nu. Gør det bare.
De må ikke tage mig.
Valget mellem minder og evig glemsel.
Jeg ved, hvilken tortur jeg ville vælge.
Men du har aldrig selv taget slæbet.
Jeg tvivler på, du har modet til at begynde på det nu.
Jeg tæller til tre. Tænk på den.
En, to ...
Jeg hører den, Walter.
Jeg hører den.
Din far er i trygge hænder.
Karret vil holde hans krop i live i flere år.
I får lige et par minutter. - Tak.
Du har slet ikke råd til at tjekke ind her.
Jeg har svitset en med vilje.
Du er en værre en. Sådan noget joker man ikke med.
Det giver hårdere straf end mord. - Det er ikke en joke.
Vil du gerne dø?
De trækker den tilståelse ud af hovedet på mig.
Det er min plan. - Hvad?
Hvad er det? - Erindringer.
De tilhører Elsa Carine og Cyrus Boothe. Han myrdede Elsa.
Og Mae.
Er Mae død?
Det gør mig ondt.
Sørg for, at Avery får de her.
Hun afsætter mig.
Hun vil stille spørgsmål om dig. - Forhåbentlig.
Beklager, Watts. Jeg ville spørge en anden, men du er min eneste ven.
Ja.
Gid jeg havde fyret dig for længe siden.
Ih tak.
Nu kan jeg bedre se alt det, jeg ikke fik øje på før.
Dine bedste øjeblikke er ikke bag dig.
De venter på, du kommer.
Din datter.
Find hende.
Der er stadig tid.
Du taler, som om jeg ikke ser dig igen.
Du får mig at se. Jeg får dig at se.
Du har altid været der for mig. Det tror jeg aldrig vil ændre sig.
Men først skal du høre min tilståelse.
Okay.
Det begyndte, som du ved, med et mistet nøglebundt.
Men de var faktisk ikke blevet mistet, ikke engang forlagt.
Det begyndte som et bedrag ...
... men det endte som noget ægte.
Byen reagerede prompte, da de hørte om Sylvans forbrydelser.
Deres indestængte raseri mod jordejerne fik endelig frit løb.
Ingen mure kunne inddæmme det.
En lille piblen blev til en flod.
Måske ville den denne gang vaske verden ren.
Under alle omstændigheder vil jeg ikke vide det.
For min rolle i afsløringen af Sylvans komplot tilbød Avery mig et forlig.
Jeg fik ikke lov til at gå, -
- men jeg fik det, jeg ville.
Du skal ud på en rejse.
En rejse gennem minderne.
Dit mål?
Et sted og en tid, hvor du har været før.
For at komme dertil skal du bare følge min stemme.
Fortiden kan hjemsøge en mand.
Det siger man.
Og fortiden er bare en række af øjeblikke.
Hvert af dem perfekte.
Fuldstændige.
En perle på tidens halskæde.
Vi har lukket! - Undskyld. Jeg ved, det er sent.
Jeg har mistet mine nøgler.
Fortiden hjemsøger os ikke.
Den ville ikke engang genkende os.
vi har vist stået og talt sammen
Hvis der er nogen spøgelser, er det os, der hjemsøger fortiden.
Vi hjemsøger den, så vi kan se det hele igen.
Se de folk, vi savner.
Og de ting, vi ikke fik øje på ved dem.
Jeg ser dig helt klart nu.
Dit mørke og dit lys.
Glitrende som byen i skumringen, når den viser sig fra sin smukkeste side.
Fortæl mig en historie.
En historie? Hvilken slags historie?
En med en lykkelig slutning.
Der findes ikke lykkelige slutninger.
Alle slutninger er triste. Især hvis historien var lykkelig.
Så fortæl mig en lykkelig historie, men stop midtvejs.
Bedstemor?
Du savner ham, gør du ikke?
Det er en del af denne verden at savne folk.
Uden alt det triste -
- kan man ikke smage det søde.
For længe siden valgte vi hver vores slutning.
Han vendte tilbage.
Og jeg så fremad.
Jeg tror, at vi begge valgte det, der var rigtigt for os.
Som jeg holdt hende i mine arme, tænkte jeg på en historie.
Det er en tragedie, -
- men kun hvis du tager slutningen med.
Har du hørt om Orfeus og Eurydike?
De var et meget forelsket par.
Indtil Eurydike en dag døde.
Det er en skrækkelig historie. - Jeg er ikke midtvejs endnu.
Orfeus steg ned til Helvede og tryglede Djævlen om at slippe hende fri.
Til sidst gik Djævlen med til det på én betingelse.
Han måtte ikke se sig tilbage, før de var flygtet.
Og hvad skete der så?
Orfeus tog hende i hånden og førte hende tilbage til livet.
Og de levede lykkeligt til deres dages ende?
Hvilken anden slutning kunne der være?
Oversat af Malene Hollnagel Scandinavian Text Service