Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PHILADELPHIA, PENNSYLVANIA
A ajuns mâncarea. Du-te s-o iei !
Dă-mi banii !
Du-te s-o iei, omule !
Dar Chris ? E la baie.
E vărul tău. Nu-i rudă cu mine.
Iar ai venit ? Cât de mulți bani vrei să pierzi ?
N-o să pierd.
Nu !
Trezirea ! Sunt Little Joe, DJ-ul vostru preferat...
El e fratele meu mai mare, Eric, dar noi îi spunem June, de la Junior.
El are grijă de noi de când a murit tata.
Credea că va deveni baschetbalist, dar viața avea alte planuri cu el.
Tata avea o vorbă: "Facem ce e necesar."
El ține casa de la 15 ani.
Serg, trezește-te ! Știi că trebuie. Trebuie să pleci.
Știu că m-ai auzit !
- Ridică-te ! - Haide...
N-ai cum să-ți împlinești visul dormind, trebuie să lupți pentru el.
Trezește-te, băiete !
Îți las niște bani pe comodă.
El și-a pus speranțele în fratele meu geamăn, Sergio.
Mama spune că primul cuvânt spus de Sergio a fost "Kobe".
Tata era muzician,
dar a fost cel mai înfocat suporter al echipei Philadelphia 76ers.
Doc, Barkley, Iverson, ei erau eroii noștri.
Sergio era printre primii zece
dintre cei mai buni baschetbaliști liceeni din țară.
Și astfel ajungem la mine, Jackie.
Trezește-te !
E ora 6:00. Și n-am chef să stau în baie toată ziua.
- Jack, trezește-te ! - Te-am auzit.
M-am trezit.
Am crescut cu muzica marilor artiști din Philly:
Jill Scott, Boyz II Men, Musiq Soulchild.
Tata a cântat la tobe în multe dintre trupele astea.
Când eram mică, stăteam cu el la repetiții uneori.
De atunci m-am îndrăgostit de muzică.
Fir-ar să fie... Jack !
Haide, Jack ! A trecut o jumătate de oră.
- Serg ! - Ce e ?
Cere-i niște bani lui June pentru mine înainte să plece. Te rog !
Vreo 50. Mersi.
Jackie are nevoie de niște bani.
Da ? Cât vrea ?
50.
I-am dat și ieri 50. Spune-i că am zis să-și caute de muncă.
Dă-mi și mie jumătate din mărul ăla.
Unde ți-e echipamentul ? Știi că avem antrenament.
Cei mai buni prieteni ai lui Sergio, Sean și Dez,
îl băgau mereu în necazuri.
El știa că nu e bine, dar, sincer, s-ar fi plictisit fără ei.
Fii atent, acum e o fată înăuntru. Când iese ea, fugi înăuntru.
Cum arată ?
Lasă asta, tu gândește-te la gustările alea.
Uite, iese !
Bună, păpușă !
- Las-o ! - Gata, du-te !
Ține asta !
Ia-mi niște Skittles.
Bun. A luat niște snackuri cu aromă de barbecue,
niște Skittles...
La naiba !
Vino încoace !
Cartierul nostru era împărțit în două zone:
cea de sus și cea din vale, de unde suntem noi.
Copiii din zona de sus se credeau mai buni decât noi,
pentru că aveau mai mulți bani,
dar toți aveam aceleași probleme: drogurile, infracțiunile...
Deși cartierul era împărțit, mergeam cu toții la aceeași școală.
Overbrook High, castelul de pe deal.
E în centrul acțiunii.
Era râcă între noi. Eram tot timpul în război cu ei.
Cele mai bune prietene ale mele
erau Trina și Simone, prietena fratelui meu, June.
Simone și June au un băiat.
- Nu e nevoie să faci asta. - O să te verifice.
- Jack, ți-ai făcut tema la mate ? - Da. De ce ?
Dă-mi-o și mie !
Mă bucur că azi nu avem antrenament la majorete.
- N-am chef. - Așa e.
Mai fă-ți și tu temele, Trina.
Pentru ce ? Ți le faci tu. Nu pentru asta sunt prietenii ?
Jack, trebuie să mă ajuți cu copilul diseară.
Vreau să mă duc la o petrecere.
Îmi iubesc nepotul, dar eu n-am copii. Și, oricum, s-ar putea să am treabă.
Cum să nu ! Lasă, o s-o rog pe mama ta.
- Ați văzut ce mașină și-a luat Chris ? - Cine ?
Chris. E drăguț rău !
Din câte știu eu, parcă e din cartierul de sus, nu ?
Și ce ? O să-l las fără vlagă.
Și urmează balul.
Mă gândesc la parteneri. Ce zici, Moni ?
Nu. Nu mă bag la așa ceva.
Nici nu mă gândesc la bal. Puțin îmi pasă.
Cum vrei. Eu mă gândeam la tine.
Eu mă duc la bibliotecă. Ar trebui să veniți și voi.
Da, da... Ne întâlnim la dulapul meu după ore.
Și sună-mă dacă poți sta cu copilul.
- Ce carte citești ? - N-ai auzit de ea.
Pune-mă la încercare.
- "Îmi vine să urlu". - De Nathan McCall.
Stai atâta timp la bibliotecă, dar tot judeci o carte după copertă.
- Am crezut... - Ce ? Că sunt pierdut ?
Nu. Am citit-o. Am citit mai multe de genul ăsta.
- Ești sora lui June, nu ? - Da.
Tu și Sergio sunteți frați gemeni.
Bine, ți-ai făcut temele.
Te-am văzut la meciuri, dansând în echipa majoretelor.
Mereu m-am gândit că ești drăguță, dar nu te-am văzut niciodată cu băieți.
Ai un prieten ?
Dintre puștanii ăștia ? Vezi să nu !
Și, oricum, tuturor le e frică de June.
- Nu locuiești undeva, în vale ? - Ba da. Și ce dacă ?
Nimic, doar că eu trec pe-acolo în drum spre casă.
Mi-ar face plăcere să te duc.
Te întreb dacă vrei. Am mașina parcată chiar în fața școlii.
Ne întâlnim acolo, să ne încheiem discuția ?
Da ? Nu ? Pe curând !
Dați-i bătaie !
Serg a avut mereu un loc aparte în sufletul meu.
Cartierul nostru e dezbinat, iar Serg e singurul care ne unește.
Așa vă vreau !
Așa !
Da !
Sunt frânt de oboseală.
Odihnește-te. E seara cea mare, vere.
- Mergeți diseară la petrecere ? - Da !
- Tu ce o să faci, Serg ? - Vin și eu. Glumești ?
Nu, după ce terminăm liceul, voiam să zic.
Sper să intru la o facultate cu bursă. Toți zic că sunt destul de bun,
dar nu poți să știi ce va fi.
Da, așa e.
Chestia e că, până atunci, vei fi și mai bun.
Și eu mă gândesc să încerc la facultate.
Bravo !
Și sigur ai putea.
- Crezi ? - Da.
Poți face orice. Dar ia-le pe rând.
Știu, tu îți faci griji pentru meciul cu Bartram, de vineri.
Nu, tu îți faci griji pentru meciul ăsta.
Eu nu-mi fac griji. Eu câștig.
Fii serios ! Sigur ai auzit că Nate Richards a venit la Georgetown.
Trebuie să dai tot ce poți.
Și ce ? Are 30 de ani, și e în clasa a XII-a.
Și face pentru a treia oară clasa a XII-a.
Și o să-i dau pe spate pe vânătorii de talente care vin,
o să înscriu vreo 50 de coșuri.
"Are 30 de ani, îi dau pe spate..."
O să ne facă praf și o să înscrie el 50 de coșuri
dacă nu reușești să-l blochezi.
Zic și eu...
June e prieten cu Peanut și cu Bunch, doi frați, de la cinci ani.
Ei trei se țin mereu de prostii.
Dar June are grijă de ei la fel ca de mine și de Serg.
- Peanut... - Da.
- Mi-ai adus marfa de la Ty ? - Da, da...
A zis că vrea patru și jumătate până diseară.
Pe bune ? Așa a zis ? Bine...
- Ăsta e CD-ul meu ? - A fost.
Și tu mi-ai luat CD-ul cu Drake, așa că suntem chit. Stai jos.
Mă enervezi. Wiz, la schimb cu Drake ? Cum să fim chit ?
Ți-l aduc mâine înapoi.
- Ați văzut mașina tipului ăluia, Chris ? - Da, e ca lumea. O să pun mâna pe ea.
- Cred că e în opt cilindri. - E în șase cilindri.
Și-a pus kitul AMG la ea. N-a dat el 60 000 pe ea.
- Presupun că tu trebuie să știi. - Știi că știu.
Ce se aude despre crima de aseară ?
Aceleași tâmpenii. E agitație în cartierul de sus.
Da, o să iasă nebunie aici.
Fac gălăgie acolo, la ei, dar n-au pic de tupeu.
Nu, zău ! Dar ei n-au decât să facă ce au chef.
Eu zic să ne concentrăm pe biștarii ăștia acum.
Totul merge bine,
n-avem nevoie să ne strice socotelile o porcărie de-asta.
Da, dă-i încolo pe tocilarii ăia. Trebuie să facem bani.
June mereu vrea să pară...
Mereu flutură pistolul ăla ! E țicnit.
Mereu te prefaci că ai treburi importante.
Pentru că așa este. Am niște responsabilități.
Noi trebuie să facem legea în cartierul ăsta cât mai repede.
Jackie trebuie să se ducă la școala de muzică din centru la anul.
Am auzit de școala aia. Poate mă bag și eu.
A auzit el de școala asta ?
Încerc să fac și eu rime.
V-am zis, e posibil ca tatăl meu să fie Muhammad Ali,
poate de-aia lovesc așa.
- Nu mai vorbi așa despre mama ta. - Glumeam și eu...
- Unde-ți sunt cărțile ? - Ce ?
- Tu n-ai avut teme ? - Ba da.
Tema mea e să plec la serviciu când vin de la școală.
Să zică mersi că mai merg la școală.
Singurul motiv pentru care mai merg e că acolo sunt toți toată ziua.
Acum, serios, ai auzit ce a pățit Omar ?
Nu.
El și niște băieți din cartierul de sus au fost împușcați.
- Au murit ? - S-au dus, exact ca muzica disco.
O să înceapă războiul.
Da, pregătiți-vă pentru bătaie.
Mai întâi, pregătește-te tu.
- Iar începi. - Ziceam și eu... Am plecat.
- De ce nu spui nimic ? - Ce ai vrea să spun ?
Poți să spui orice îți trece prin cap.
Știi că e periculos pentru tine să umbli pe-aici, mai ales, cu mine ?
Nu știai că pe mine nu mă interesează războiul ăsta ?
Nu știai că nu ai de ales ?
Asta e melodia mea. O știi ?
- E stilul tău. - Da.
Știi ceva ?
De fapt, n-o să-ți spun, pentru că n-o să mă crezi.
- Ce ? - Nu contează, nu m-ai crede.
Bine, nici nu vreau să știu.
- Tatăl meu e managerul ei. - Nu mai minți.
Știam eu că n-o să mă crezi...
- Pe bune ? - Pe bune.
Și am participat și eu la compunerea melodiei.
- Acum chiar sunt sigură că minți. - Vorbesc serios.
Vrei s-o cunoști ?
Da. Să-mi faci cunoștință și cu Beyoncé și cu Jay-Z.
- Bine. - Oprește aici !
Bine.
- Deci aici se întâmplă magia. - Presupun.
Aș putea să te ajut cu eseul despre carte.
Sună-mă, dacă vrei.
Ce încerci să faci ?
- Cum adică ? - Fii serios, știi că nu se poate.
Sincer, nu văd care e problema.
Uite ce e, nu se poate.
Cine era ?
Cine ?
"Cine ?" Ce ești tu, papagal ?
Cine era bărbatul care te-a adus acasă ?
Nu era niciun bărbat, era doar un băiat de la școală.
Bine, băiatul.
Nu știu ce cauți tu să umbli cu băiatul ăla,
dar nu-ți dă el târcoale degeaba.
- Ce ? - Cinci sute, frate.
Pariază !
- Dă odată ! - Vrei să sufli spre zaruri ?
- Hai, mișcă-te azi ! - Azi să fie. Asta e.
Ce avem acolo ? Șapte. Unde sunt banii mei ?
Nu-mi datorezi niște bani ?
Unde sunt zarurile ? Ce mai zici, Zip ?
Unde sunt zarurile ?
Ia stai așa... Zip, cine-i tipul ? Bunch, tu îl cunoști ?
Nu l-am văzut în viața mea pe negroteiul ăsta ciudat.
June, e Kram, vărul meu. S-a mutat de curând aici.
Ce faci, domnule June ? Pe tine te căutam.
- Pe mine mă căuta. Ați auzit ? - Arată-i care-i treaba.
Explică-i vărului tău cum stă treaba până n-o încasează aici.
Toți am venit aici să câștigăm niște bani și să ne distrăm.
Nu trebuie să-mi explici nimic, pentru că ăsta e cartierul nostru.
- Ce ? - Ce zici, piticule ?
- E cartierul tău, zici ? - Exact.
Zip, cică e cartierul vărului tău. Și noi nici nu știam.
Noi am fost aici tot anul, frate.
- Și nu l-am mai văzut pe grasul ăsta. - June...
- Hai să-ți explic cum o să fie de-acum. - Cum o să fie ?
De acum, dispăreți de aici. Să nu vă prind că mai călcați pe-aici
până nu aflăm cine l-a omorât pe tovarășul meu, Omar.
M-ați auzit ? Tony ! Frumușelule !
- Piticule ! - Da, domnule.
- M-ați auzit ? - Bun...
Să-ți spun eu cum stă treaba... Nu faci tu legea aici.
Nu o mai face pe durul, să mă calci pe nervi,
jigodie cu barbă de chinez !
Hai să plecăm !
Pune mâna pe el !
Când a murit tata, parcă a murit și o parte din mama odată cu el.
S-a schimbat enorm. Acum bea și fumează încontinuu.
Am impresia că, acum, noi avem grijă de ea.
Ia ascultați ! Peanut e sărit de pe fix.
Voi l-ați văzut ?
Trebuie să-mi iau și eu un pistol. Ce ziceți ?
Peanut sărise pe unul.
Dar cred că Bunch i-a rupt maxilarul tipului ăluia.
Am văzut. Tipul ăla a încasat-o bine...
Bătaie !
Fiți atenți ! Vreți să faceți niște bani ?
Mie nu trebuie să-mi spui de două ori. Care e treaba ?
Da, dacă nu e iar vreo combinație tâmpită de-a ta.
Stai liniștit. Fiți atenți. În weekend m-am văzut
cu niște băieți din cartierul de sus, am fost cu verii mei.
- Voi știți ce case mari sunt acolo ? - Da.
Vărul meu cunoaște niște băieți care stau acolo.
Sunt de toate în casa aia.
- Și ce legătură are asta cu noi ? - Ajung și acolo.
Ne jucam un joc video, când mă duc jos, să iau un suc.
Și văd o cheie pe raft.
Și, doar mă cunoașteți, m-am dus la ușa din față, să văd dacă merge.
Nu era din față, dar, când am încercat-o la ușa din spate...
Bani serioși.
- Adică ai cheia de la casă ? - Ce ?
Și oamenii pleacă luna viitoare. Adică am cel mai tare pont,
ceea ce înseamnă că o să fim ca Grinch, care a furat Crăciunul.
Eu nu mă bag, frate. Chiar n-am chef să ajung la pârnaie.
Nu ajunge nimeni la pușcărie.
Ascultă, fratele tău, Peanut și Bunch știu care-i treaba.
Câștigă bani serioși, și asta vreau să fac și eu.
- Plus că am un venit instabil. - Ce ?
Adică trebuie să-l stabilizez, să am și eu un venit.
Eu nu visez să ajung mare sportiv, ca voi.
Eu trebuie să mă lupt.
Așa că o să fac chestia asta oricum, cu sau fără voi.
- Nu mi-ar strica un ban în plus. - Așa mai zic și eu.
Pleacă în săptămâna cu balul.
Așa că părerea mea e să dăm lovitura în seara aia.
Chiar crezi că ar merge ?
Nu numai că ar merge, dar avem și alibiul perfect: balul.
Alo !
Jack, ce s-a întâmplat ?
Unde ai fost ? Te-am așteptat. Era să pierd autobuzul.
Mi s-a închis telefonul.
N-o să-ți vină să crezi cine m-a adus acasă.
Puțin mi-ar păsa și dacă te-ar fi dus Lil Wayne acasă.
- Nu se face așa ceva. - Băiatul ăla, Chris...
Care Chris ?
- Chris, Chris ? - Da.
- Pe naiba ! Cum ? - M-am întâlnit cu el la bibliotecă.
Și cum naiba ați ajuns de la bibliotecă până la tine acasă ?
Am stat puțin de vorbă și s-a oferit să mă ducă acasă după ore.
Nu trebuia să aștepți să se termine orele ca să-l lași să te ducă undeva.
Nerușinato ! Mi-a dat și numărul lui.
- Și l-ai sunat ? - Crezi că ar trebui ?
După ce era să pierd autobuzul din cauza ta, ai face bine să-l suni.
Dă-mi un motiv bun pentru care ar trebui să-l sun.
Bine, o să-ți dau trei.
Primul: n-o să mă mai suni pe mine din jumătate în jumătate de oră,
ca să-mi spui că te-ai plictisit.
Al doilea: dacă nu-l suni,
vin acolo și te caftesc.
Mă rog...
Și al treilea: dacă nu-l suni, vin acolo și te caftesc.
De fapt, o să-l chem pe Bunch să te caftească. Ce zici de asta ?
Exact așa mă gândeam și eu.
- Închide telefonul acum și sună-l. - Bine. Pa !
Alo !
Bună ! Chris e acolo ?
- Eu sunt. Cine e ? - Jackie, de la școală.
Bună ! Ce faci ? Așteaptă o clipă.
- Alo ? - Ești bine ?
Da. Te-ai hotărât să mă suni ?
M-a uimit ce mi-ai spus în legătură cu eseul ăla.
Știi ce e ciudat ? Chiar m-am apucat să citesc cartea
după ce mi-ai spus despre ea.
- Da ? - Da.
Probabil crezi că am glumit.
Nu știu cum vrei să facem, dar aș putea...
Aș putea... Ai voie să primești musafiri ?
- Nu vrei să vii la mine, crede-mă. - Bine.
Poți să vii tu la mine.
La tine ? Nu știu ce să zic, nu te cunosc așa de bine.
Nu vreau decât să te ajut. Știu că e weekend
și, probabil, ieși în oraș...
Nu vreau să insist, era o propunere.
Bine.
Să ne vedem la Sugar Bowl pe la 8:00.
- Să nu mă faci să par o fraieră. - Nici dacă aș vrea n-aș putea.
- Știi că am grijă de tine. - Da, chiar am nevoie.
- Salut ! - Am grijă de tine.
- Ce faceți ? - Salut, frate !
Ce faci, Serg ? Câte puncte o să înscrii cu Bartram ?
- Vino la meci, și o să afli. - Așa e, ai dreptate.
- Așteaptă puțin. - Nu, e în regulă. Ține-i ! Du-te !
- Sigur ? - Da, sigur.
- Bine. - Stai liniștit.
- Sper să vii. - O să vin.
Serg, prietene !
Salut, Peanut. La mulți ani ! Să ne facem de cap !
Aici locuiești tu ?
Nu, tocmai am spart casa cuiva. Mă duc să mă liniștesc puțin.
Ce glumeț ești tu ! Ziceam doar că e frumos.
Mulțumesc.
Ai tăi unde sunt ?
Tata are un club, iar mama... habar n-am pe unde umblă.
Vrei să ne apucăm de eseu sau ascultăm muzică ?
- Ce ?! Chiar o cunoști, n-ai mințit ! - Ți-am spus.
Eu vreau să dau la Conservatorul din Philadelphia după liceu.
Cum ai intrat în domeniu ?
Tata e manager la tot felul de trupe. Asta a fost tot.
Stau pe la studio, îi ajut să compună melodiile, să scrie textele...
Lor le-a plăcut ce am făcut. Și uite-așa am început.
Te plătesc ?
Dacă mă plătesc ? Ai văzut ce mașină am ?
Sunt impresionată.
- Am auzit că și tu cânți foarte bine. - Cine ți-a spus asta ?
Cum auzi tu chestii despre mine, aud și eu despre tine.
Da... Asta îmi doresc să fac și sunt hotărâtă.
Atunci, ce-ar fi să colaborăm ?
O colaborare de genul celei dintre Bobby și Whitney.
Bine, nu ca Bobby și Whitney, dar înțelegi ce vreau să spun.
Știi, am auzit despre vărul tău, Omar, și-mi pare foarte rău.
Da...
Da, mi-a fost ca un frate.
Încă încerc să-mi dau seama cum pot să-mi revin.
Dar o să mă descurc eu...
Bine. Și prietena ta unde e ?
N-am prietenă. Speram să fii tu interesată.
Cu toate fetele care aleargă după tine ?! Cred că o să mă lipsesc.
Care fete ? Cine îți dă informații despre mine te induce în eroare.
Nici măcar nu e adevărat.
Nu mă înțelege greșit. Ești drăguț,
dar eu am niște planuri
și n-am timp să mă oprească din drum un tip care are chef de jocuri.
Ce jocuri ? Jack, cred că ești o fată foarte drăguță.
Când te văd, mă gândesc că mi-aș dori să te cunosc mai bine.
Sincer, și eu am foarte multe de făcut.
Dar nu cred că merit să-mi pui etichete.
Și nici nu vreau să te rețin.
Vrei să pleci ?
Credeam că o să mă ajuți cu eseul.
I-o trăgeam tipei ăleia. De-acum, vreau să-mi spuneți Conan.
Auzi, se crede Conan...
Conan, dacă te-ai concentra pe muncă, nu pe gagici,
am conduce toți Bentley-uri.
Dacă tu n-ai voie, nu te răzbuna pe mine.
Are 22 de ani, și se poartă de parcă ar avea 35.
Trebuie să-ți dai seama ce avem noi aici.
Eu am grijă să avem ce să mâncăm.
Iar voi umblați de colo-colo, cu o atitudine de bogătași.
Trebuie să vă băgați mințile în cap.
Nemernicii ăia vor să ne ia ce-i al nostru.
Vor să-mi ia ce e al meu.
Dar n-au cum, pentru că n-o să-i las eu.
Nu trebuie să uitați că s-a stricat treaba.
Da, omule. Eu îmi țin jucăria la mine.
- Serios ? - Mă doare undeva, omule.
Lasă porcăria aia. O să te împuști singur.
June, știi că a venit tipul ăla din centru ?
Hei, de ce ai oprit muzica ? Ce naiba, omule ?
Acum ce mai spui ? Apari la cheful meu ?!
Sper să iei o notă bună pe eseu.
Depinde dacă tu chiar știai despre ce vorbeai acolo.
Cred că da.
Și ce...
Ce faci mâine-seară ?
Vineri avem meci.
Bine. Și după meci ?
Știi că o să fie acolo și fratele meu, June, nu ?
Și ce ?
La naiba... O să te sun !
La naiba !
Până vineri, nu mi l-am mai putut scoate din minte pe Chris.
Dacă lui nu-i păsa de ce ar spune June dacă ne-ar vedea împreună...
...m-am gândit să-l las să-și asume riscul.
O vrei ?
Mă întorc imediat.
Ce faci, surioară ? E totul în regulă ?
Salut !
- Ce mai faci ? - Salut ! Bine.
- Ți-a plăcut meciul ? - A fost bunicel.
Serg și-a făcut treaba.
- Fratele vostru e bun. - Bine.
Hai să stăm puțin de vorbă afară ! Venim repede, J.
- Și care-i planul, frate ? - La ce te referi ?
Vrei să-ți explic ? Am auzit că ai fost la noi mai devreme.
Da, am condus-o pe Jackie acasă.
- Serios ? - Da.
Bine. Dar ar trebui să ai mai multă grijă când vii pe-aici.
- E cam periculos. - Sunt băiat mare.
M-am gândit că mă descurc dacă am probleme.
Îți ziceam doar că atmosfera de aici nu e ca la voi în cartier. Înțelegi ?
Și sunt convins că știi că acum e război între noi.
Da, dar eu n-am nimic de-a face cu asta.
Ascultă, o să fiu sincer cu tine.
Nu îmi prea convine prietenia dintre tine și sora mea.
Nu știu dacă știi prea multe, dar să știi că eu te respect.
Nu vreau să avem probleme.
Am trei cuvinte pentru tine.
Nu fi relaxat.
Ai înțeles ?
Bună, scumpule !
Am auzit de meciul tău de aseară.
O să fii vedetă.
Dar am știut asta din clipa în care mi te-a pus doctorul în brațe.
Am spus: "Uite ce brațe lungi are !"
Mi-am spus că am făcut un sportiv, care o să salveze familia asta.
Ar fi trebuit să vii.
Ți-am făcut niște ouă.
- Mănâncă ceva înainte să pleci. - Am întârziat.
Trebuie să ajung la frizerie, așa că mănânc doar asta.
Ia niște bani de la fratele tău.
- Salută-l pe unchiul tău din partea mea. - Bine.
Spun doar că nu e totul așa de simplu.
Nu poți controla toate aspectele din viața ta, Ron.
Uneori, apar situații neașteptate.
Așa e, dar ai control asupra modului în care gestionezi situația.
Nu trebuie să faci vreo prostie.
Nu trebuie să alergi de colo-colo disperat, urlând la oameni.
Chestia asta o poți controla, nu ?
- Ușor de spus, greu de făcut, Ronny. - Fii serios, omule.
- Stai... N-am să-ți dau rest. - Sunt ai tăi.
- Pe săptămâna viitoare ! - Bine, frate.
- Mersi. - Bun...
Serg ! Ce faci, tinere ?
- Te ții de treabă. - Mulțumesc.
- Și ai grijă de tine. - Bine.
Uite ce a adus vântul !
Dă-mi o îmbrățișare !
- Salut, unchiule Ron ! - Ce mai faci ?
Uite ce păr mare ai ! Îl lași să-ți fluture ?
Știu că m-ai văzut aseară.
Doar știi că nu ratez niciun meci. Tatăl tău ar fi fost mândru de tine.
- Știu. - Mi-aș fi dorit să vadă și el meciul.
- A fost excelent. - Da, știu.
Nu te-am mai văzut în ultima vreme. Ai fost ocupat ?
Nu, dar am ore, apoi am antrenament la baschet,
apoi, iar ore, iar antrenament...
Am treabă. Știi cum e când ești tânăr, unchiule Ron.
Asta îți spun și eu.
Acum, tu clădești baza pentru ceea ce vei fi în viitor.
Și, când o să mergi pe străzile din Philly,
lumea o să spună: "Uite-l pe Sergio !"
A făcut o facultate, joacă baschet profesionist,
i-a cumpărat unchiului său un Rolls-Royce...
Am trecut și eu pe lângă niște facultăți.
Am înțeles. Și apreciez faptul că te gândești la mine,
dar ne descurcăm, eu și June avem un plan.
Avem un drum trasat, care funcționează. Nu crezi ?
Am înțeles.
Dar am văzut oameni extraordinari doborâți de cartierul ăsta.
Bucky...
Pretty Tone...
Frog...
Will Smith. Și Will Smith a învățat la Overbrook.
Și și-a văzut de treabă. Înțelegi ?
Cartierul e o pepinieră pentru tinerii negri talentați.
E plin de tineri talentați. Puțin mai încolo e un Michael Jordan,
încoace, un Mike Tyson, dincolo lucrează un Biggie Smalls...
Dar cartierul are modurile lui de a te da peste cap.
Are modurile lui de a-ți îndeplini dorințele.
Uită-te la fratele tău... El poate să fie ce vrea.
Când vrea un lucru, se duce și-l ia.
Nu cinstit, muncind pentru el, ci îl ia pur și simplu.
La fel ca taică-su.
Dacă mint, spune-mi să tac. Îmi spui să tac ?
Eu nu sunt așa de naiv și-mi văd de treaba mea.
Înțeleg, și de-asta vorbesc cu tine.
Cu oamenii ăștia și cu fratele tău nu vorbesc așa.
Caracterul va fi cel care îți va hotărî soarta, nu talentul.
Pentru June, sâmbăta era ca ziua de Crăciun.
Mereu spunea: "Ce rost au banii, dacă nu-i cheltuiești ?"
Îi plăcea să vadă pe toată lumea fericită,
mai ales dacă el era cel care-i făcea fericiți.
Voia să se asigure că avem tot ce ne trebuie și chiar mai mult.
Cei din gașca lui erau ca propriii frați.
Și își dorea pentru ei tot ce-și dorea și pentru el,
să trăiască bine.
Nu știu, dar nu-mi pari genul care să aibă o prietenă.
Chiar mă crezi un donjuan ?
Putem să ne vedem ? Vreau să te duc undeva.
Ar trebui să stau acasă.
E nebunie aici.
Cu mine vei fi în siguranță, îți promit.
Dar trebuie să mă îmbrac.
Bine. Eu trebuie să ajung în oraș.
Hai să ne întâlnim la magazinul acela de lângă cinema !
De ce acolo ?
Poți să vii acolo ?
La ce oră ?
Eu fac legea aici. Uită-te la tine !
Cine crezi că te-a învățat ce știi ? Ia uite !
Bine, dar tot ești încet.
- Ești prea mic. La o parte, Serg ! - Dă-te de-aici !
- Ia uite ce coș de trei puncte ! - Tu ești prea bătrân.
Mă duc în Baja !
Ai avut noroc.
- Nu-i adevărat, mă enervezi. - Ba ai avut noroc.
- Încetează ! - Ce ? Mă enervezi !
Nu-mi pasă. Te-am învățat bine, piticule.
Poți ajunge cât de sus vrei în baschet, Serg.
Chiar crezi ? Uneori, mi se pare că e doar un vis.
Chiar e un vis.
Iar tu îți trăiești visul, așa că trăiește-ți viața.
N-aș fi singurul care s-ar putea trezi la realitate.
Ai idee câți băieți muncesc la fel de mult ca mine ?
Puțin îmi pasă mie de alți băieți.
Câți dintre ei au apărut pe coperta revistei Slam ?
Câți au apărut într-o emisiune pe ESPN la 16 ani ?
Tu muncești mai mult decât toți ceilalți,
de-aia ești mai bun decât ei.
Punct.
- Și tu ? - Eu mă ocup de tine.
Și, când o să ajungi în NBA, o să cucerim lumea.
Și atunci o să lăsăm în urmă străzile astea mizerabile.
Să le ia naiba ! Ai înțeles ?
Bine. Dă-mi o îmbrățișare !
Am auzit că ai fost la cumpărături cu băieții. Tocmai i-am lăsat.
Da, ne întâlnim, dacă arăți ca pe Instagram.
Dă-te la o parte, cretinule !
Uite-așa. Pe urmă, o să fii bun. O să fii foarte bun.
Da, știu.
Nu mai sta acolo, dă-te la o parte !
Fugi, Serg !
- Prinde-l ! - Ține-ți gura !
- Bagă-l în casă ! - Treci în casă !
Unde sunt banii, negroteiule ?
Calmează-te, omule.
Unde naiba sunt banii ?
- Calmează-te. - Hai mai repede !
- Și restul unde e ? - Asta-i tot ce am.
Ai impresia că mă joc ?
Cum e ? Vreau restul banilor în seara asta, altfel, o să mori.
Ți-am spus că ăștia sunt toți.
Dacă vrei să mă omori, dă-i bătaie.
Haideți să-l băgăm în mașină ! O să ne dea ceva.
Ce se petrece aici ?
Mamă !
- Mamă ! - Duceți-l sus !
- Ce dracu' ?! - Mamă !
Mișcă-te !
Nu mă urc în mașină !
Ne mai vedem noi, June. Cât de curând.
Tu știi de cât timp te aștept ?
A trebuit să aranjez ceva. Îmi pare rău, ar fi trebuit să te sun.
Ai impresia că, dacă-ți ceri scuze, s-a rezolvat totul ?
Calmează-te, Jack, te rog ! A intervenit ceva și am fost reținut.
Și vreau să te duc undeva, iubito.
- Unde ? - E o surpriză.
- Ce surpriză ? - De-asta se numește "surpriză".
În fine...
Unde suntem ?
- Mergi, te rog ! - Nu văd. Eu deschid ochii.
Nu, ține ochii închiși, te rog ! Nu-i deschide !
- Mergi ! - Chris...
Mergi, aproape am ajuns.
Gata ! Acum, deschide-i !
Ce căutăm aici ?
Te-am programat la studio. O să înregistrăm un demo.
Și ce să cânt ?
Ți-am compus un cântec.
Ești gata, Paul ?
- Când vrei tu, Chris. - Bun.
Ești pregătită ?
Paul, ea e prietena mea, Jackie. Jackie, el e Paul.
- Îmi pare bine. - Bună !
El e inginerul de sunet.
Nu-mi vine să cred.
Trebuie doar să repeți versurile astea.
O să fie simplu, o să te descurci foarte bine.
Dragostea, despre dragoste cântăm
Numai despre dragoste
Până dăm greș și pierdem tot
Dragostea
Un joc la care nu am noroc
Nu am noroc
Ieri era totul perfect
Și, dintr-odată, ai plecat
Retrăiesc momentul la nesfârșit Și mi-aș dori
Ca dragostea să fie tot ce ne trebuie
Dar nu e adevărat
Nu, nu e adevărat
Nu vreau să mai iubesc
Sufletul să mi-l dăruiesc
Și-apoi să mă prăbușesc
Nu vreau să mai iubesc
Te îndrăgostești
Dar nu asta e soarta noastră
Când pierzi, te prăbușești Dragostea...
Cânți foarte bine.
- Chiar crezi ? - Poftim ?
- Paul, cum sună ? - Fenomenal.
Nu am mixat-o încă. O să iasă grozav.
Ți-am spus eu... Paul, lasă-ne puțin, vreau să stau de vorbă cu ea.
Bine, o să fiu pe hol.
- Sincer, îți place ? - Cred că da. Tu ce părere ai ?
Vocea ta sună perfect pe ritmul ăsta.
Cânți extraordinar.
Nimeni n-a mai făcut așa ceva pentru mine.
Chiar crezi în mine.
Aia nu e vocea mea, ci a ta, pentru că ai un talent înnăscut.
Asta trebuie să faci, Jack.
Da, dar nu e studioul meu. Și nici melodia nu e a mea.
Nu privi lucrurile așa,
pentru că o să fac tot ce pot ca să te ajut.
Și acum ce facem ?
O să fie mixată, iar tu o să muncești în continuare.
La un moment dat, trebuie să începi să-ți trăiești visul, nu ?
- Vreau să-ți spun ceva. - Ce ?
Lasă...
- Spune-mi ! - Nu.
Te rog !
Țin foarte mult la tine.
Și eu țin la tine.
Eu n-am mai făcut-o niciodată.
Uite-o pe Jack !
Ce este ?
Ce s-a întâmplat ?
Ne-au spart casa. Mama a fost împușcată, Jack.
- Ce ?! Și unde e ? - E în drum spre spital.
O să fie bine. Tu stai aici, noi ne ducem după ei.
- Tu ce naiba cauți aici ? - Am adus-o pe Jackie.
O aduci acasă pe sora mea, frate ?
- Azi m-a dus la studio. - Nu mă interesează unde te-a dus !
Calmează-te, June.
Să mă calmez ?! O să-ți rup gâtul, omule !
- Nu te pune cu mine ! - Gata, calmează-te !
Pleacă ! Te rog !
Gata, s-a terminat. Noi nu ne jucăm aici. Treci în casă !
- Dar, June... - Nu mă interesează !
Ai terminat-o cu el. Ai înțeles ? Nu mai stau la discuții cu voi !
Care-i treaba ? Rahat !
Stai puțin !
Da.
Ce tare !
Stai așa... Ce spui ?
Mai rar !
Spune-mi că îți bați joc de mine.
Cine a fost ?
Am înțeles.
Ce e, June ?
Dă-mi pistolul !
Pe bune ? Ce-i asta ?
Dă-mi pistolul ! Dă-mi-l odată !
E vorba de fratele tău.
L-au omorât.
Mi-au omorât tovarășul !
Fir-ar al dracului !
Dă-mi pistolul !
Dă-mi pistolul ăla nenorocit !
Nu, mă ocup eu de asta.
Dă-mi pistolul...
Fir-ar al dracului !
Unde pleci ? Stai jos, Serg ! Trebuie să vorbesc cu voi.
Stai jos ! Trebuie să vă spun câteva lucruri.
Nu vreau să avem și alte probleme, așa că vreau să stați acasă o perioadă.
- Cum adică ? - Ce nu înțelegi ?
Vreau să stați acasă o perioadă. Știu eu ce spun, Jack.
Dar nu pot să lipsesc de la antrenamente din cauza asta.
O să te duc și o să te iau eu de la antrenamente.
Încă două lucruri... Suntem cam strâmtorați acum,
așa că nu putem face cheltuieli mari, nu pe orice.
- De ce ? Din cauza războiului ? - Nu, nu din cauza asta.
Dar trebuie să așteptăm să se calmeze lucrurile.
Trebuie să-mi revin cu banii, Serg.
Aș putea să mă duc să lucrez undeva după ore.
Nu, n-o să te angajezi.
Tu trebuie să te concentrezi pe ce ți-am spus, pe baschet.
Și nu vreau să văd pe nimeni la noi în casă, Jackie.
Da, mă refer și la Chris.
Uite ce e, de obicei fac cum îmi spui, dar acum mi se pare că exagerezi.
Nu am chef să aud așa ceva. Balul va fi în curând.
Tipul ăla e din cartierul de sus, și știi cum stau lucrurile.
Nici nu vreau să aud.
Nu poți da vina pe alții pentru problemele tale.
Problemele mele...
Trebuie să stăm liniștiți.
- Acum, eu am grijă de casă. - Serg...
Trebuie să mă ascultați. Știu ce vorbesc, Jack.
Eu și Serg n-avem nicio legătură cu problemele astea.
Nu poți să nu ne mai lași pe noi să trăim din cauza problemelor tale.
Nu vreau să mă cert cu tine, Jackie. Ai auzit ce am spus.
Și tu ai auzit ce am spus eu ! Nu ești tatăl meu.
Nu sunt tatăl tău,
dar pot să-ți cumpăr de toate, ca un tată, nu ?
Să-ți spun ceva... Cât timp țin casa asta, sunt tatăl tău.
- N-am nevoie de banii tăi. - Haide, Jack...
Jack, vino înapoi !
- June... - Jack, întoarce-te !
Am auzit ce a pățit mama ta. Cum se simte ?
O să-și revină în câteva săptămâni.
Doctorul a spus că nu avem ce face decât să așteptăm.
L-au lăsat lefter pe June.
Au luat o groază de bani.
Vezi ? Afacerea aia nici că putea să pice mai bine.
Măcar acum ai putea să dai și tu o mână de ajutor.
Eu doar încerc să te ajut. Mai gândește-te, da ?
Serg, avem nevoie de tine.
Ia te uită ! Domnișoara Jackie Taylor în persoană.
- Mai taci ! Bună ! - Bună !
- Ce mai face mama ta ? - Se simte mai bine.
- Mă bucur. Cred că te-ai speriat. - N-ai vrea să știi.
Jack...
- De ce nu te duce Chris ? - Azi n-a venit. N-am vorbit cu el.
Sunteți foarte drăguți împreună.
Dacă i-ar spune cineva asta și lui June...
Mi-aș dori să se termine războiul ăsta dintre cartiere.
Și eu... Nu-ți face griji, o să-i treacă lui June.
N-am mai cunoscut pe nimeni ca el.
Chiar ține la mine. Mă simt în largul meu cu el.
- Doamne ! L-ai lăsat să înscrie ? - Taci !
- Vorbești serios ? - Poți să te calmezi ?
- Nu pot să mă calmez ! - Te rog !
Scuze...
Măcar ai ales tipul potrivit pentru prima dată,
un băiat care poate să te ajute, să-ți cumpere haine, să te plimbe...
Nu e vorba despre asta. Tu altceva nu mai știi ?
Ziceam și eu...
- Ne înțelegem bine. - Am înțeles.
Nu mă interesează lucrurile astea.
Ți-ar păsa, dacă ai primi de Crăciun
niște bomboane ieftine și un trandafir de plastic.
Ce nebună ești !
- Voiam să te înveselesc. - Știu.
Cu toată situația asta cu mama și cu June,
chiar am nevoie de Chris.
O să fie bine, Jack, crede-mă. O să se rezolve totul.
- Nu așa se întâmplă mereu ? - Ba da...
Fratele și sora ta unde sunt ?
Au fost la tine. Au plecat la școală.
Tu mereu ai grijă.
Nu știu... De data asta, n-a mers bine, mamă.
Nu poți controla totul, scumpule.
- Îmi pare rău. - Nu e vina ta.
Băieții ăștia au înnebunit de tot, n-ai ce face.
Eu sunt bine.
Dar să nu faci vreo prostie, da ?
Pe toți ne-a afectat ce s-a întâmplat cu Bunch,
dar Dumnezeu...
...are modul Lui de a aranja lucrurile.
Așa că lasă totul în seama Lui.
- Da ? - Bine.
Îmi amintesc că aveai șapte ani și te-am luat la piață cu mine.
Cred că aveam patru-cinci sacoșe grele.
Și tu le-ai cărat până la capătul străzii.
Atâtea sacoșe...
La un moment dat, a început să-ți fie greu,
dar n-ai vrut să te oprești.
A trebuit să te conving să-mi dai sacoșa cea mai mică.
Ți-am spus că am nevoie să iau ceva din ea.
Îmi aduc aminte, mamă.
Uită-te la mine...
Jackie e o fată tare isteață.
Te rog s-o mai slăbești puțin,
s-o lași să trăiască puțin,
altfel, o să ajungă să te disprețuiască.
Crede-mă când îți spun asta.
Bine, așa o să fac.
Acum, du-te să te ocupi de treburile tale.
Eu mă descurc. Am trecut prin altele mult mai rele.
Te iubesc.
Și eu te iubesc, mamă.
Junior...
Să ai grijă și de tine, da ?
Bine.
Așa ! Bravo !
Mai avem 12 secunde. Asta înseamnă o eternitate dacă marchează.
Nu-l lăsați pe Richardson să ia mingea.
Nu-l lăsați pe Richardson să ia mingea, ați înțeles ? Putem să câștigăm.
Panthers, la trei !
- Unu, doi, trei ! - Panthers !
Haideți, băieți, ratați șansa ! Vreți să câștigați sau nu ?
- Vreți să câștigați ? - Da, domnule !
Avem nouă secunde ca să înscriem.
Taylor, îi pasezi mingea lui Dawson.
Ei te vor bloca, tu i-o pasezi înapoi lui Taylor,
tu marchezi și facem egal și câștigăm în prelungiri. Ați înțeles ?
Putem să câștigăm. Haideți !
Panthers, la trei ! Unu, doi, trei !
- Panthers ! - Haideți !
Haideți !
Te iubesc, frate.
Ești al naibii de greu, Sean.
De ce o luăm mereu pe aici ?
Pentru că eu pedalez întotdeauna, așa că o iau pe scurtătură.
Bine, te las în pace, pentru că ai înscris 60 de puncte.
Nu se așteptau !
Știu, cred că le venea să intre în pământ.
Suntem campioni !
- E super, nu ? - Da !
Da, nu-mi venea să cred.
- La naiba ! - Da...
Ce părere ai despre spargerea aia, cu Dez ?
N-o să te mint. Pare o mare prostie.
Dez a luat-o razna, a văzut prea multe filme.
Are impresia că suntem RoboCop sau Batman ?
Dar, ca să fiu sincer, nu mi-ar strica niște bani.
Nici mie.
Stăm foarte prost cu banii în perioada asta.
Vorbesc serios.
Dar las-o baltă. Dacă ar auzi June, ne-ar omorî.
- Ai înțeles ? - Bine.
Dar ce ai de mâncare ? Pentru că mor de foame.
- Nu știu, sper că a gătit ceva. - Încep să mă simt ca Dez.
Am nevoie de mâncare.
- De ce e întuneric aici ? - Surpriză !
La naiba !
Ești cel mai tare ! Te iubesc !
Era să faci pe tine, băiete !
Ce faci, starule ?
Liniște, vă rog !
Ascultați-mă !
Nu se întâmplă în fiecare zi să ne reunim așa,
mai ales pentru ceva așa de grozav.
Ca familie, am parcurs un drum lung
și avem un drum lung în față.
Vreau să vă spun doar că vă iubesc pe toți.
Și noi te iubim.
Serg, sunt foarte mândru de tine.
Te antrenezi de când aveai șase ani.
Eu știu cel mai bine asta.
Eu te-am învățat toate mișcările, driblingul cu stânga, cu dreapta...
Stai puțin, și eu s-ar putea să știu câte ceva despre asta...
Și Sean a fost alături de noi.
Dar, când muncești mult, ai rezultate,
așa că vreau să te ții de treabă, pentru că o să-ți împlinești visul.
Iar tu, Jackie, ești așa de frumoasă...
Niciodată nu mi-ai făcut probleme. Niciodată.
Pentru tine am îndurat toate astea.
Dar ține-te de treabă în continuare.
Și să nu renunți niciodată la visurile tale.
Noroc ! Să continuăm petrecerea !
- Noroc ! - Aplauze !
Și pentru Bunch !
Mă duc să deschid. Mă întorc imediat.
Salut, June ! Putem sta de vorbă puțin ?
Ce e, frate ?
Voiam să-ți spun că-mi pare rău pentru ce a pățit mama ta.
Se simte bine ?
- Da, o să-și revină. - Mă bucur.
- Să știi că n-am vrut... - N-am vrut să...
Spune !
Uite ce e, lucrurile au luat-o razna în seara aia
și n-am vrut să-mi vărs nervii pe tine, dar trebuia să fac ordine aici și...
- Era agitație mare. - Da, foarte mare.
- Dar știu că n-aveai nimic cu mine. - Așa e.
Am întrebat și eu niște oameni despre ce s-a întâmplat.
- Pe bune ? - Și am aflat ceva.
De obicei își fac afacerile
la barul ăla de pe Strada 63, colț cu Lebanon.
Cât îți datorez pentru asta ?
Nu-mi datorezi nimic. M-am gândit că ai vrea să știi.
- Sigur că voiam. Îți rămân dator. - Nu...
- Dacă ai nevoie de ceva, de orice... - June, cine e ?
Vreți să stați aici, la ușă ? Intră în casă, noi dăm o petrecere.
- Știu că te bucuri... - Bine.
- Ne vedem mâine, da ? - Mersi.
- Mi-am luat trofeul. - Nu, nu...
Mă bucur că ai venit.
Serg, sunt foarte mândră de tine. Dar să nu ți se urce la cap.
Mulțumesc. Nu, deja îl am prea mare.
Jackie, o să vin să te machiez eu la absolvire.
Ne bucurăm că ai venit.
- Gata ! - Hai, încă o dată !
Era să întorci covorul. Te-ar omorî mama.
Ești pregătit să-i aranjăm pe băieții ăștia ?
- De-asta sunt aici. - Bun.
Nici nu-mi mai pasă...
Urăsc serialele astea polițiste. Arestează doar tineri de culoare.
- Dar pe cine ai vrea să închidă ? - Nu e amuzant.
Nici nu era intenția mea. Și sigur nu știai
că majoritatea închisorilor sunt în proprietate privată.
Și ce ?
Adică închisorile sunt companii, ceea ce înseamnă că fac profit.
Și, cu cât sunt mai mulți deținuți, cu atât câștigă mai mult.
Și chestia e că primesc bani de la guvern,
apoi, încheie contracte cu alte companii și pun deținuții să muncească.
- Aproape că sună a sclavie. - Nu, chiar e sclavie.
Despre ce vorbeai cu fratele meu ?
Despre baschet. E mare fan Sixers.
- Eu țin cu LA Lakers. - Nu la Serg mă refeream, ci la June.
June e de treabă. N-am vorbit nimic deosebit.
- Crezi că sunt proastă ? - Păi...
Hai să-ți spun ceva despre fratele meu...
Ar face orice pentru tine, dar, dacă-l enervezi, ai încurcat-o.
Nu mă înțelege greșit, eu îl iubesc pe fratele meu.
Dar nu trebuie să umbli cu el și cu prietenii lui.
Tu nu ești ca el. Ei sunt gangsteri, Chris.
Se ocupă de afacerile lui și are grijă de noi prin orice mijloace.
Cu ei nu e de glumă.
Atenție !
Dragi elevi...
Gata cu dansurile lascive, tinere ! Sunt cu ochii pe tine.
Nu-mi place să vă întrerup petrecerea,
dar suntem la al 25-lea bal anual al liceului Brook...
Au trecut 25 de ani și...
A fost un an extraordinar,
începând cu performanțele echipei noastre de baschet.
Sunt foarte mândru de acești tineri,
dar cu siguranță nu ar fi reușit fără multă concentrare.
Așadar, să nu mai amânăm momentul, doamnelor și domnilor.
Vom anunța regele și regina balului de anul acesta.
Bun.
Prietenul meu, Serg !
Așadar, doamnelor și domnilor,
vă rog să-l aplaudați pe regele balului de anul acesta,
domnul Chris Collins !
Iar de această domnișoară sunt foarte mândru.
A trecut prin multe, dar a dat dovadă de un caracter deosebit,
de o inteligență deosebită și, mai ales, de perseverență.
Aplauze, vă rog, pentru regina balului liceului Brook,
Jackie Taylor !
- Aplaudați ! - Ai împins-o ?
Aplaudați !
Acum, în faimoasele cuvinte ale Mântuitorului nostru,
să continue petrecerea !
Așa ! Aplauze !
Fiți atenți ! Dacă plecăm acum,
avem timp să ne întoarcem înainte să se termine.
Sunteți pregătiți ?
Nu m-am mai gândit la chestia asta. N-aș merge.
Serg, știu că nu vrei să faci prostia asta.
Nici eu nu vreau, dar avem nevoie de banii ăștia.
Nu trebuie decât să ne ajuți să cărăm niște lucruri din casă,
dar tot o să împărțim banii la trei.
Bine.
- Batem palma ? - Da.
Haideți ! Așa mai vii de-acasă.
- Trebuie să fim... - Stai liniștit. Știu ce fac.
- Dez, să n-o dai în bară. - Hai să luăm niște bani !
Haideți mai repede, ca să plecăm odată de-aici !
Serg, tu du-te sus, să iei banii și bijuteriile.
Eu și Sean ne ducem jos, să luăm televizorul.
Cred că luăm două mii pe fiecare.
- Hai la treabă ! - Să ne luăm banii !
La treabă !
- Vezi să nu-l scapi... - Nu mai face gălăgie, ne aud vecinii !
Păzește mașina, eu intru să iau geanta.
Bine. Repede, că e frig !
Poliția ! Fugi !
Nu trageți !
Mâinile la vedere !
Sus !
Puneți mâinile pe mașină !
Bine.
Mai e cineva în casă ?
Nu, domnule. Doar noi suntem.
Sergio Taylor ?
Ce spui, Williams ? E liber ?
E cineva acolo ?
Nu, e liber.
Felicitări, Jackie ! Arăți superb.
- Mulțumesc. - Cu mare plăcere.
Iar tu ești regele. Felicitări, domnule !
Mulțumesc mult.
L-ați văzut pe Serg ? Știi că el trebuia să câștige, nu ?
- Eu credeam că el o să câștige. - Așa ar fi trebuit.
Fiți atenți ! Am ceva pentru voi.
Jack, așteaptă-mă aici. Cu tine vreau să vorbesc.
- Bine. - Vino !
Îmi ții tu paharul, te rog ?
- Vreau să-ți spun ceva când te întorci. - Bine.
- E tare DJ-ul. - De acord cu tine.
Mersi, frate.
O să-i dau lui Serg coroana. Trebuia să fie a lui.
- Nu, ai câștigat-o. - Mersi.
Eu trebuia să câștig.
Balul o să se termine. Ce faci mai târziu ?
- O să mă distrez. - O să te distrezi ?
- Da, o să mă distrez. - Pot să mă distrez și eu ?
Dacă vrei... Dar am ceva pentru tine.
- Cum adică ? - Stai puțin, să-ți arăt. Așteaptă acolo.
Stai să-l iau...
Mai știi că m-ai ajutat atunci ?
O să am și eu grijă de tine. Fără obligații...
Știi, June, când am început chestia asta,
am crezut că o să fie ușor.
La ce te referi ?
Nu aveam în plan să mă îndrăgostesc de sora ta.
Stai liniștit, nu sunt supărat.
Nenorocitule...
Dar trebuie să plătești pentru ce ai făcut.
Nu...
Hei !
Alegerile pe care le facem în viață au întotdeauna urmări,
fie bune, fie rele.
Iar June, după câte făcuse, nu se aștepta la asta.
O să vă iau banii cu ocazia asta.
Să vedem...
Stați așa, ce naiba faceți pe sub masă ?
- Ai impresia că sunt fraier ? - Cum adică ?
Știi foarte bine la ce mă refer. Trișați.
N-a trișat nimeni, omule.
Ești pe terenul nostru, nu o mai face pe durul.
La naiba cu jocurile voastre de cărți !
June, când mai vii, ai grijă să ai bani la tine.
Iar ai venit ? Cât de mulți bani vrei să pierzi ?
N-o să pierd.
Lasă-mă, omule ! Era doar un joc !
- Tu ești sora lui June, nu ? - Da.
- Deci aici se întâmplă magia. - Presupun.
Tu știi de cât timp te aștept ? Unde ai fost ?
A trebuit să aranjez ceva.
June !
Te iubesc ! June...
Te rog !
Nu-mi venea să cred. Fratele nostru murise.
Mă rugam la Dumnezeu să mă trezesc.
Dar nu m-am trezit. Era adevărat.
Știm că unele alegeri sunt greșite, și tot le facem.
Apoi, suportăm consecințele.
DUPĂ DOI ANI
Bună !
- Te simți bine ? - Da.
Ai primit o scrisoare.
De la cine ?
Știi tu.
Hai să mergem la bunica !
Serg...
Sunt mândră de tine. Toți suntem.
- Te iubesc. - Și eu.
Hai să mergem la bunica !
Dragă Jackie,
Au trecut doi ani,
șase luni și patru zile de când n-am mai vorbit cu tine.
Ți-am scris sute de scrisori și...
Nici nu știu dacă le-ai citit, dar eu o să-ți scriu în continuare.
Noapte de noapte mă gândesc la șirul de evenimente
care m-au adus în situația asta.
Când June l-a ucis pe vărul meu, Omar,
știam că trebuia să mor și eu atunci, odată cu el.
M-ar fi ucis fără să ezite.
Am fost așa de furios, încât am jurat să-l pedepsesc.
Știu că nu vei înțelege, dar Omar mi-a fost ca un frate.
Îl iubeam enorm, la fel cum l-ai iubit tu pe June.
Când mă gândesc, îmi dau seama că n-ar fi trebuit să fac asta.
Dar atunci sufeream atât de mult,
încât am ajuns să vă provoc aceeași suferință ție și familiei tale.
Și îmi pare rău.
Știu că acum nu mai pot face nimic ca să schimb situația,
dar sper ca tu să-ți continui viața.
Visez tot timpul la noi, Jackie,
cum ar fi fost să ne căsătorim, să avem succes...
Poate am fi avut și un copil.
Dar știu că e doar un vis. Aici e tot ce am.
Visul ăsta și timpul petrecut împreună.
Am văzut că Serg joacă la profesioniști.
Eram sigur că va reuși.
Am văzut primul lui meci aseară. A jucat extraordinar.
Dar n-o să te mai rețin mult.
Dar, înainte, vreau să-ți spun să-ți trăiești visurile, Jackie.
Să-ți trăiești visurile. Și să știi că te voi iubi mereu.
Știu că nu ți-am mai spus asta niciodată, dar mereu am vrut.
În fiecare zi.
Subtitrarea: Nicoleta Cârnu