TIDLIGERE I THE EXPANSE...
Du kan gå hen, hvor du vil.
Så tager jeg mit skib og smutter.
-Vil du give hende dit skib? -Nej.
Der er ingen grund til at lege med hende.
Rosinante er i hælene på Zmeya.
Jeg håbede, at du ville være der for Filip,
Du lod Marco forgifte dit hjerte og Filips.
Hun forrådte os, hjalp vores fjender, forsøgte at dræbe mig!
-Ud med hende. -Skån hende.
Der ser ikke vores familie som din egen længere.
Jeg er mere ked af det, end du nogensinde vil vide.
-Han elsker mig. -Han elsker sig selv.
Du har al ret til at være vred på din mor,
at være ked af, hvad hun gjorde ved dig,
men du kan ikke lade de følelser styre dig.
Fortæl mig om Behemoth.
Det er svært at vide, hvor jeg skal starte og at forklare, hvordan det endte.
Hvad læser du?
Rapporter fra Pallas om, hvordan vores sejr forenede arbejderne.
Kan du huske meget fra Pallas?
Lidt. Mest historier, som Cyn fortalte mig, tror jeg.
Pallas er, hvor alt startede for os.
En flok forældreløse børn, ikke meget ældre end dig.
Intet andet end drømme og...
...hinanden.
Se os nu.
Og dig, min søn.
Så ung, men så dygtig.
-Jeg vil gøre dig stolt. -Det ved jeg.
Jeg ville bede om en tjeneste.
Sig frem.
Det skib, Naomi gav dig, er skrammel.
Det gavner ikke flåden.
Der er en bedre måde at gøre brug af det.
Men det er dit skib. Må jeg bruge det?
Selvfølgelig. Hvad der end tjener sagen.
Jeg ved...
...at du har tilbragt tid med hende,
så jeg ville sikre mig, at det ikke havde sentimental værdi.
Det betyder intet for mig.
Godt.
Tak.
Hvis du vil have en undskyldning, spilder du tiden.
Slet ikke.
Jeg var imponeret over, at du vovede at prøve at slå mig ihjel.
Det er længe siden, vi har været alene.
Det betyder intet nu.
Sikkert ikke, men det var glade tider engang.
-Er det det, du vil tale om? -Nej.
Jeg vil vide, hvorfor du kom tilbage til Filip
efter alle de år.
Han skulle vide, at jeg elsker ham.
Og at jeg ville gøre alt for ham.
-Alt andet end at være i hans liv. -Du tog hans liv fra mig.
Jeg tog kun Filip fra dig, fordi jeg troede, du ville blive.
Du havde et greb i mig, som intet jeg havde følt før.
Jeg troede, at vi så verden ens
og havde det samme begær i hjertet for at ændre den.
Hvis jeg havde vidst, at Augustin Gamarra
ville have drevet dig væk og splittet vores familie,
-havde jeg ikke gjort det. -Du gør det samme ved Filip,
som du gjorde ved mig.
Jeg gjorde ham til den fighter, jeg troede, du var.
Han er sin egen person.
Han fortjener ikke at dø for dine drømme.
Du aner ikke, hvem han er.
Du var der kun, da han var en baby og skulle beskyttes.
Jeg var der, da han lærte at gå.
Jeg var der, da han gik ud i vakuummet.
Jeg var der i alle de øjeblikke, hans mor burde have været der.
Og jeg har følt mig skyldig hver dag siden.
Men ved du, hvad jeg ellers har følt hver dag?
Skam, håber jeg.
Lettelse.
For smerten ved at miste Filip
var ikke nær så slem som at være hos dig.
James Holden må være en særlig mand for at holde på en kvinde som dig.
Han er alle de ting, du foregiver at være.
Hvilket er grunden til, at Filip har brug for at vide, hvem du virkelig er.
Tror du, han vil lytte til dig?
Det gør han.
Den eneste grund til, at du ikke har slået mig ihjel,
er, at du føler dig truet.
Og slår du mig ihjel,
indser Filip, at jeg påvirkede dig,
og at jeg havde ret.
Jeg har ikke slået dig ihjel...
...fordi Filip ikke skulle blive forladt af sin mor igen.
Du kan frit gå rundt på skibet.
Men lægger du hånd på nogen
eller piller ved noget igen, ryger du ud af en luftsluse.
Og Filip...
...vil vide, hvem du virkelig er.
Radaren har markeret en mulighed til.
-Zmeya? -Måske.
De skjuler sig. Lad os se, hvad Ladar siger.
Fortæl Stationskontrol, at jeg sætter prioriteten.
De omleder ikke mere optik, før jeg siger til.
Tycho Corporate kan bare sende mig regningen.
Kan du gøre det?
Hvad er det?
Bare en bælter-jolle. Fandens.
Det er en travl handelsrute. Smart træk.
Hvis de holder sig til deres flyveplan, vil Tycho se dem.
Hvis de møder nogen og afleverer prøven, får vi den aldrig.
-Hvis vi finder skibet. -Når.
Hvad gør vi så med protomolekylet?
Tilintetgør det.
Godt.
Jeg kontaktede en kilde på Ceres med forbindelser til Inaros-fraktionen.
Hvis der går snak om overdragelse, hører jeg det.
Så hvis vi kan ikke finde skibet, kan vi måske finde dets mål.
-Forbereder vi os på en fiasko? -Vi er her på grund af en fiasko.
Jeg vil rette op på den.
Bare rolig.
Du får, hvad du altid har ønsket dig.
-Vil du ikke tilintetgøre den? -Jo.
Det sagde jeg til Fred, da han fik fat i den.
Virkelig?
-Lyttede han heller ikke til dig? -Han lyttede aldrig,
-og han havde oftest ret. -Ikke om det her.
Du er sgu altid så skråsikker.
Ligesom Fred. Intet under, at I havde problemer.
Du gik heller ikke ligefrem i geled.
Jeg kom ikke til Tycho, fordi jeg støtter Bæltet.
Det var Freds sag.
Han vidste, jeg ville arbejde for ham.
Det kunne du have gjort lettere på Jorden.
Omgås man nogen nok, indser man, hvor fuld af lort, de er.
Jeg tilbragte et halvt liv med Fred
og aner det stadig ikke.
Den slags folk er svære at finde.
Fred sagde engang, at når han døde,
skulle hans krop genbruges som alle andre bæltere.
Pis af, det gør vi ikke.
Vil du nægte hans sidste ønske?
Det kan du sgu bande på.
Han fortjente bedre end at blive svampefoder.
Jeg stolede aldrig på Fred.
Det ved jeg. Det sagde han.
Jeg troede altid, at han havde en vinkel
og ikke var helt ærlig.
Men det burde jeg have. Han løj aldrig for mig.
I er meget ens.
Det er derfor, vi ikke kan sammen.
Er der noget?
Ja.
En besked fra piloten.
Hej, Hoss!
Bobbie og jeg er på vej til Tycho.
Lang historie.
Vi har meget at snakke om.
Jeg håber, at du og Rosi er i god behold.
-Der er ingen forsinkelse. -Ja. Han er tæt på.
Han burde være på Mars.
Hvad fanden laver han herude?
Filip?
-Hvordan kom du ud? -Din far slap mig ud.
Gjorde han?
Vil du slå ham ihjel med min skraber?
Nej.
Jeg er gået glip af så meget af dit liv.
Der er meget, jeg ikke ved.
Jeg læste om, hvad du gjorde i Ringen.
Du reddede mange bælter-liv.
Det var ikke kun mig.
Det var os alle, sammen.
Til trods for, hvad din far måske har fortalt.
Genopbygger du en luftrenser?
Det gjorde jeg i din alder.
-Du modificerede den. -På Pallas
sagde du, at du ved, hvad jeg gennemgår.
Hvad mente du?
Jeg ved ikke, hvad du går igennem.
-Jeg kender din fars kraft. -Han er en stor leder.
Det er ikke det, jeg mener.
Din far og jeg mødtes, da vi var meget unge.
Ikke meget ældre end dig.
Jeg havde aldrig mødt nogen som ham.
Han fik mig til at føle mig som universets centrum,
og jeg higede efter hans opmærksomhed.
Og det gjorde mig blind.
Jeg skrev koden til Augustín Gamarra.
Det ved jeg. Det var en stor sejr.
Ikke for mig.
Føler du ingen anger?
Hvorfor skulle jeg?
Da jeg fandt ud af, at jeg var gravid,
plejede jeg at drømme om alle de ting, du ville gøre og blive.
De uendelige muligheder.
Nu er min eneste drøm for dig, at du en dag
vil fortryde de ting, du allerede har gjort.
Gem bare dine tårer.
Jeg er en fighter. Styrke gør os, til hvad vi er.
At dræbe folk gør dig ikke stærk.
Jeg vidste ikke, hvor stærk jeg var, før jeg rejste
og indså, at jeg intet betød for din far.
Jeg var bare et stykke af ham.
Mit liv og drømme var hans,
alt, hvad jeg tænkte og gjorde, var for at behage ham.
Jeg kan se, hvordan du ser på ham,
og jeg kender hans tag på folk.
-Som han havde i mig. -Jeg er ikke dig.
Det ved jeg.
-Bare du ikke er ham. -Jeg er min egen.
Han kontrollerer mig ikke.
Jeg har ikke brug for ham eller dig.
Selvfølgelig.
Du er ikke en dreng længere.
Jeg er ligeglad med, om du tror på mig eller ej.
Jeg tror på dig.
Det gør jeg.
Hvorfor forlod du mig?
Jeg ønskede det aldrig.
Jeg ville tage dig med,
men din far fandt ud af det og stoppede mig,
og så skjulte han dig.
Rejste du så?
Nej.
Jeg gennemsøgte Pallas
i håb om at finde dig og tage dig med.
Men der gik måneder.
Endelig måtte jeg acceptere, at jeg ikke kunne redde dig.
Og at mit liv...
...intet var uden dig.
Jeg gik selv ned til kajen
og gik ind i en luftsluse.
Jeg husker, jeg følte fred
for første gang, siden din far tog dig fra mig.
Jeg ville åbne døren,
og så indså jeg,
at trykke på knappen ikke ville ændre noget for dig.
Uanset hvad, levende eller død,
ville du vokse op uden en mor.
Jeg ville aldrig forlade dig...
...men at gå min vej var mit eneste valg.
At gå sin vej
er det eneste valg, nogen har.
Vores flåder på Saturn og Jupiter
er på vej for at bevogte de indre planeter,
men de afsætter grupper på vejen
for at opsøge og knuse Inaros' styrker
ud fra de skibsprofiler, I har sendt.
Godt arbejde.
Kom så i sikkerhed, og giv mig besked, når I er det.
Hvad helvede er det?
En kugle.
-Er du blevet skudt? -Ja, meget.
Vent. Jeg henter autodoktoren.
Det klør bare lidt.
Avasarala nævnte ikke det skib, vi ødelagde.
-Jeg udelod det måske. -Virkelig?
Du kan få en af mine gamle medaljer, hvis du vil.
Rend mig.
Røvhul.
-Underligt. -Hvad?
-Holden har svaret. -Det var hurtigt.
Godt at høre fra dig.
Han kan ikke være på Tycho længere.
Rosi er ikke på Tycho længere.
Marco Inaros stjal Freds protomolekyle-prøve,
vi søger efter skibet for at tilintetgøre den.
Der er mere dårligt nyt, men vi taler senere.
Kom i sikkerhed på Tycho.
Jeg sender ham skibsprofilerne.
Marcos flåde prøver måske at mødes med skibet.
Jeg giver ham besked.
Hej, chef.
Vi går ikke i detaljer, for du ville ikke tro på dem,
har jeg og Bobbie
fundet ud af, at Mars sælger krigsskibe til Marco Inaros.
Vi sendte profiler, drev-signaturer og kursprojiceringer til Avasarala.
Marcos har en masse krigsskibe,
der måske er på vej til det skib, I er efter, så vær på vagt.
Tunge fregatter,
destroyere, krigsskibe.
Kors, Inaros har virkelig sin egen flåde.
Det er vanvid. Hvordan formåede han det?
Chetzemoka, Naomis skib.
Vi kan ikke angribe ni marsiske krigsskibe.
Vi har ikke nok ildkraft.
Holden, jeg ved, du vil hjælpe Naomi,
men at få protomolekylet tilbage er vigtigere. Det skal det være.
Jeg ved det. Vi ændrer ikke kurs.
Alex, jeg har brug for hjælp.
Marco har bortført Naomi.
Chetzemoka er hendes skib, og det er i hans flåde.
Hold øje med dem.
Jeg ved, det er farligt og meget at bede om,
men hvis vi mister dem af syne, finder vi aldrig Naomi.
Jeg lægger en ny kurs.
Vi mister hende ikke, Jim.
Har I brug for hjælp?
Skal jeg hente min hjelm?
Undskyld, at jeg slog dig.
Jeg er blevet slået hårdere.
Men du røg næsten ud af lugen.
Jeg var nødt til det.
Er det Tia Margolis' cognac?
Ja.
Når vi kom tilbage til Pallas efter måneder på skibet,
var det min første drink.
Jeg kommer ikke så tit tilbage,
så jeg har den bare på skibet.
Lige som jeg husker.
Som at komme hjem.
Kan du huske vores sidste snak på Pallas, før du rejste?
-Nej. -Det var udenfor din kahyt.
Det var fyraften. Det var sent.
Men du sagde, at du skulle gå en tur.
Jeg sagde intet,
men jeg kunne ikke glemme dit udtryk.
Så jeg ledte efter dig.
Og jeg så dig gå ind i en luftsluse.
Så du det?
Jeg kunne ikke tro, hvad jeg så.
Jeg troede ikke, der var noget, der kunne knække dig.
Men så kom du ud igen.
Jeg gik for at finde dig næste dag,
men du var væk.
Da Marco tog Filip,
tog han mit liv fra mig.
Jeg kunne kun få det tilbage ved at rejse.
Hvis jeg havde vidst, at det var nået så langt,
ville jeg have hjulpet dig.
Du gjorde, hvad du kunne.
Jeg vidste, hvor han var.
Grunden til, at du aldrig fandt Filip, var...
...at jeg hjalp Marco med at skjule ham.
-Han var min søn. -Jeg er så ked af det.
-Jeg troede, du elskede mig. -Jeg elskede os alle.
Vi var i familie.
Jeg troede, jeg gjorde det rigtige,
at du en dag ville komme tilbage til Marco...
Jeg tog fejl.
Jeg regnede ikke med at se dig igen.
Og der var du på Pallas,
i den gamle kantine, efter al den tid.
Jeg tænkte, det var min chance
for at rette op på det.
Det er det.
Hjælp mig nu.
Kom nu.
Dit udtryk siger, at der intet nyt er om Zmeya.
Jeg har altid hadet at fiske.
Det var fint at drikke på en båd.
Tjek Amos' kahyt. Han havde proviant.
Måske senere.
Men jeg har tænk på de marsiske krigsskibe, Inaros fik fat i.
Marcos loyalister er ikke kun bæltere længere.
Han har da tilhængere på Mars.
Det tænker jeg også.
Marsiske våben og teknologi på det sorte marked er ikke chokerende.
Men hele krigsskibe?
De forsvinder ikke bare.
Det kræver måneders planlægning,
logistik, militæradgang på højt niveau.
Nogen højtstående i MCRN må støtte ham.
Enig.
Men hvorfor?
Inaros har umuligt de penge, det ville koste
at købe sådan et skib,
så marsboerne, der gav ham det,
har enten samme politiske mål,
eller også betaler han på en anden måde.
Med noget værdifuldt.
Protomolekylet.
Jeg tror, det er en del af det, den anden er Cortazar.
Han er ubrugelig uden en prøve,
og det er intet tilfælde, at de begge blev taget.
Du havde ret.
Min besætning og jeg havde en prøve.
Det tænkte jeg nok.
Du er ikke en god løgner.
Hvad gjorde I med den?
-Vi ville ødelægge den. -Men I gjorde det ikke.
Gav du Fred den?
Nej. Det gjorde Naomi.
Ville du ikke have det?
Hun havde sine grunde.
De indre ville aldrig have anerkendt OPA uden.
Men Fred ødelagde den ikke.
Han sagde, at OPA havde brug for den,
indtil de kunne bygge en flåde og forsvare sig.
Men nu har Inaros flåden og protomolekylet.
Indtil videre.
Men hvorfor tage Naomi?
Hvad vil han dog med hende?
Hun fik en søn med ham.
Det er kompliceret.
Jeg fandt en besked...
...som hun lagde til mig,
hvis noget skulle gå galt.
Holden, få røven herop igen. Vi har fundet noget.
Scannere har målt et udslag i båndbredden
langs Zmeyas kurs.
Det kunne være rester fra et tightbeam-signal.
I så fald skjuler de sig stadig.
De ved, vi kigger på dem.
Jeg har søgt med fokusradar.
Lad os tjekke optikken.
Det er dem, og de giver den gas.
Vi har dem. Opsnapningskurs.
Kom i grejet og gør klar til en høj-G-forbrænding.
Her kommer det.
Zmeya ved, hvad de skal.
PROJICERET OPSNAPNING
Overvåg, ingen kommunikation, vi kan ikke afsløre os.
Javel, kaptajn.
Rosinante har fundet Zmeya.
De er efter det.
-Kan vi hjælpe på en måde? -Ikke længere.
Vi ville ikke være i den her situation,
hvis Naomi ikke havde kompromitteret jer.
At smide hende ud ville intet ændre.
Nej, men det ville vise Filip prisen for fiasko.
Marco.
Lad Naomi gå.
Hun behøver ikke være her.
Hun har aldrig behøvet være her,
men hun går ingen steder nu.
-Hun gør ikke noget igen. -Netop.
For hun ved, at hvis hun gør,
bliver hun ikke vist nåde igen.
Hvorfor vil du gøre hende fortræd?
Da jeg var dreng,
så jeg op til dig.
Du lærte mig at være stærk.
Ikke at give efter for svaghed.
Du hjalp mig med at redde Filip fra hans mor
og hjalp mig med at opdrage ham til den mand, han er nu.
Og nu hvor Naomi prøver at stjæle min søn fra mig, fra os,
føler du kun skyld?
Naomi går ingen steder igen.
Hvis det bekymrer dig,
kan du frit gå.
Vi nærmer os missillås.
Armerer torpedoer.
Der er sgu en masse på vej.
Affyrer torpedoer.
Jeg tager så mange, jeg kan.
-Du ramte kun to. -Kors i røven!
De forventede det. PDC'er på automatisk sporing.
Begynder undvigemanøvrer.
Jeg sætter os i spin.
PDC ét sidder fast.
-Der er to missiler på vej. -Vender.
PDC to klar.
For fanden, vi fik dem.
Lader rail-gunnen.
Vi skyder hul i deres drevkegle, og så border vi dem.
-Hvorfor? -Vi skulle jo ødelægge skibet.
Deres besætning eller logfiler kan føre os til Naomi.
Hvad med protomolekylet?
Det tager jeg mig af, når vi ved, hvad de ved.
Vi burde sende droner ind først.
Deres luftsluse kunne være mineret.
Du har ret. Klargør drone ét og to.
Zmeya, dette er Rosinante,
sluk jeres reaktor og gør klar til at blive bordet.
Deres reaktor er online.
Zmeya, sluk straks reaktoren.
Det er sidste chance, eller vi skyder.
Pis!
En snak, far.
Hvad er der?
Jeg...
-Jeg vil gøre mere for sagen. -Vi kan alle gøre mere. Vær specifik.
Jeg vil kommandere et skib.
-Din egen kommando? -Jeg er klar.
-Tror du, jeg har brug for hjælp? -Nej.
Hvad ansporer det så?
Jeg vil vise dig, hvad jeg kan
og... vores folk skal se, hvem jeg er.
Du har ret.
Bælterne bør vide, at det var Filip Inaros,
der stod bag ødelæggelsen af Rosinante på Tycho Station.
At det var Filip, der hjalp Zmeya
med at levere protomolekylet.
Eller at det var Filip, der tog Naomi Nagatas liv,
efter hun forsøgte at tage mit.
Din svaghed ødelagde næsten alt, hvad vi har arbejdet for.
Det er, hvem du er.
Bæltere overalt synger mit navn,
ikke dit.
Du er intet uden mig.
Du spillede en rolle i vores sejr,
og de mennesker, der betyder noget, ved det.
Du er min arving,
og en dag vil du lede Bæltet...
...efter jeg er væk.
Snart vil folk over det hele være synge,
"Filip, Filip, Filip..."
Marco vil tale med dig.
Visiter din mor.
Jeg har ingen våben.
Se det som et tegn på respekt.
Filip og jeg har talt sammen.
Vi har besluttet at opfylde dit ønske.
Om at gå.
Kan jeg gå?
-På Chetzemoka? -Ikke ligefrem.
Siden du forhindrede os i at sprænge Rosinante,
mens det var på Tycho,
har vi besluttet at bruge dit skib til at lokke Rosinante til og ødelægge det.
Hvad?
Når du har set din familie dø,
smider vi dig ud, og så er du fri.
-Dit skide uhyre. -Det var ikke mit værk.
Filip var inspiration.
Han vil vise Bæltet,
at det var ham, der ødelagde Rosinante.
Filip...
-...gør det ikke. -Det er allerede gjort.
Du taler ikke for ham.
Lyt nu til mig.
Det er ikke dig. Du er ikke som ham.
Du aner ikke, hvem jeg er.
Men jeg ved, hvem du er nu.
En ynkelig, jordbo-elskende welwala.
Du prøvede at gøre mig svag.
Du prøvede at forgifte mig mod min familie.
Du er alt, hvad jeg ikke er.
Troede du virkelig,
at du kunne få min søn,
mit eget kød og blod, til at forråde mig.
Du er intet,
og det er alt, hvad du vil blive efterladt med.
-Farvel, Naomi. -Slip mig!
Slip...
Filip, gør det ikke!
Slip mig!
Jeg hader dig!
Slip! Jeg hader dig!
-Er alle besætningsmedlemmer om bord? -Ja.
Chetzemokas kontrol er slukket.
-Indstil fjernstyring. -Ja, indstiller fjernstyring.
Frakoble Chetzemoka, og træk broen tilbage.
Javel, kaptajn.
Find Naomi Nagata.
Jeg kender det ansigtsudtryk.
Gør ikke det her.
Naomi, vær nu sød.
Jeg kan ordne det med Marco.
Du behøver ikke...
Du skulle ikke have fulgt efter mig.
Nej!
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen