TIDLIGERE PÅ THE EXPANSE
Marco Inaros har bedt om et møte.
-Hva gjør vi? -Vi takker ja.
Halve kabinettet var på flyet, resten var rundt om i verden.
Ingen vet hvem som skal ta over.
Modene hennes er blokkerte og hånden hennes er ødelagt.
Vi må komme oss vekk.
Monicas øye fanget opp Zmeyas flyveplan.
Det er på tide å ta Roci ut på jakt.
La Marco Augustín Gamarra-koden inn i Roci?
Jim! Ikke start Rocis motorer!
Reaktorkoden er sabotert! Den vil eksplodere!
-Jeg slår av reaktoren. -Jeg blir holdt fanget av Marco...
Fortell meg hva som skjedde!
Dette er Marco Inaros' Frie marine.
Belterne hans på skipene våre.
La oss få profiler.
Faen, de så oss.
-Vi klarer det ikke, hva? -Jeg har én ting å prøve.
KJERNEDUMP
Arjun...
Fru Avasarala, beklager forstyrrelsen.
Jeg er David Paster.
Vi har møtt hverandre. Er du innenriksminister?
Transport, faktisk.
Men... jeg er den nye fungerende generalsekretæren.
-Sir. -Nei, vær så snill, ikke reis deg.
Venner meg til tyngdekraften ennå.
Min første gang borte fra planeten. Det er flaut.
Du vil få taket på det snart.
Jeg forstår at du var i kontakt
med generalsekretæren da flyet hennes gikk ned.
Ja.
Jeg var ved sjømuren i nærheten av FN på feltutflukt med en 6. klasse
da den andre steinen traff.
Mens jeg ble ledet til sikkerhet,
så jeg Hyongsu-tårnet kollapse.
Fra luften så jeg halvparten av Midtown under vann.
Jeg har sett bildene.
Å, herregud. Ja, selvfølgelig, familien din.
Datteren min og barna hennes har det bra.
De er på en ferje nå. De er her snart.
Takk og lov. Din mann underviser på Columbia, ikke sant?
Har du hørt fra ham?
Jeg skal gjøre hva jeg kan for å hjelpe å finne ham.
Jeg setter pris på det.
De er klare for deg i situasjonsrommet.
Takk.
Jeg har en grad i droneavionikk.
Jeg jobbet med å designe pakkeleveringssystemer.
Jeg kom bare inn i parlamentet fordi
jeg syntes transportministeren var en idiot,
og trodde jeg kunne gjøre en mye bedre jobb.
Og jeg vant plassen hans.
Vi var kun i stand til å slå tilbake angrepet på grunn av deg.
Jeg vil ha deg med i mitt provisoriske kabinett.
Vær så snill.
Selvsagt.
Takk, frue.
Jeg kommer om et øyeblikk, generalsekretær.
Helvete.
Vennligst vis legitimasjon ved ankomst.
Fortsett til DNA-testen...
Hvis du er skadet eller trenger legehjelp,
vennligst gå direkte til skadevurderingsområdet.
Føler du deg bedre?
Nei.
De kan ha noe på nødhjelpsstasjonen.
Det er politi der.
Jeg vil ikke tilbake i fengsel.
Ikke noe fengsel. De skyter deg bare.
Jeg vil ikke det heller.
I så fall tror jeg vår beste sjanse er Baltimore.
Jeg kjenner folk der.
Den typen du vil ha i nærheten i slike tider.
Vi kan dra gjennom Bevaringssonen.
Det er mindre sjanse for å møte folk vi ikke vil møte.
Det er langt.
Klarer du det?
Jeg skal klare det.
Greit.
Hvordan er reaktoren?
Stabil på ti prosent.
Diagnostikken ser normal ut.
Kan jeg gjenstarte systemet på det nedre dekket?
-Ja, gjør det. -Ai ai, kaptein.
Hvor kan jeg legge dette?
Ikke snakk om!
Monica, dette er en militæroperasjon.
Jeg er den eneste grunnen til at dere kan ta igjen Zmeya.
-Jeg trenger en historie. -Synd.
Vil du ikke ha meg på skipet, må dere kaste meg av.
Greit.
Nei, jeg har alt blitt kidnappet én gang.
For alt vi vet, kan det være flere av Inaros' folk på Tycho.
Jeg tar heller sjansen her.
Når vi finner disse drittsekkene, vil det bli røft.
Har du vært i høy G før?
På dette skipet.
Da vi var de første til å dra gjennom Ringen og overleve.
Gjør klar drakten din. Du trenger den snart.
Ja vel.
Monica Stuart er autorisert for skipssystemer,
kun gjestetilgang.
1 ULEST LAGRET MELDING HVIS NOE GÅR GALT
Alex, nå!
FARE LAV OMLADING
Alex, de prøver å legge fra! Skynd deg!
OVERBELASTNINGSVARSEL
Alex, jeg kan ikke holde fast så mye lenger.
Granaten er festet!
Alex, jeg kunne ikke holde lenger! Er du tilbake?
Alex, du må komme deg tilbake nå!
Jeg kommer!
Kom deg inn nå!
Nødstart, nå!
Vi klarte det! Ta den, jævler!
DEN FRIE MARINE KOMMANDOFLÅTE
I stedet for å være et symbol for ødelagt indrere-beltere-enhet
sammen med halve Tycho
er Rocinante på jakt etter Zmeya.
Beklager. Det er min feil.
Jeg lot Naomi komme nær en komm.
-Hun burde ikke ha vært her. -Beklager at jeg tok henne med.
Kast henne ut.
Hva?
Du hørte meg.
Slutt å be om unnskyldning og rett opp feilen, kast henne ut.
Marco...
Vi behandlet henne med respekt.
Hun forrådte oss, hjalp våre fiender og prøvde å drepe meg!
-Ja, men... -Hva?
Det er Naomi.
Du vil vise henne nåde.
Jeg holder henne i cella.
-Etter det hun gjorde? -Du trenger ikke se henne.
-Du skal gjøre som jeg sier! -Gjør det selv!
Hvis det må gjøres, kan du gjøre det.
Jeg lar ikke Filip være en del av dette.
Hvis du ikke tror at du kan tvinge meg?
Kanskje jeg endelig ble gammel nok?
Filip, hvis valget var ditt å ta,
hva ville det være?
Nei, ikke se på ham. Jeg spurte deg.
Spar livet hennes.
Vær så snill.
Sønnen min...
...har et godt hjerte.
Jeg har viktigere ting å gjøre.
Ville du virkelig kastet henne ut?
Hva tror du?
Jeg tror at hvis du vil ha det gjort,
bør du be meg neste gang.
Jeg er lei for det.
Jeg vet det. Du har sagt det.
Det er jeg også.
Jeg har aldri sett dere to slik før.
Jeg trodde dere skulle slåss.
Det ville ikke vært første gang.
Du fortjener å dø for det du gjorde.
Synes du det er morsomt?
Nei.
Men jeg vet at mine folk har det bra.
"Dine folk".
Du tenker ikke engang på familien vår som din egen mer.
Jeg gjør vel ikke det.
Jeg er mer lei for det enn du noen gang vil vite.
Du ville aldri ha kunnet såre ham.
-Du ville ha blitt drept. -Det visste jeg.
Det ville vært det siste jeg gjorde.
Men det ville vært verdt det.
Det er det eneste jeg ennå kan gjøre for å hjelpe deg...
Han er visjonær.
Gjør det ingen andre beltere noen gang har drømt om!
-Han tok Beltet tilbake fra indrerne. -Han gjorde deg til morder.
Dere gjorde slutt på millioner av vanlige liv.
Du har ikke følt prisen av det ennå, men en dag vil du det,
og da vil du innse hva han har gjort mot deg.
Han gjorde meg til en kriger.
-Han er glad i meg. -Han er glad i seg selv.
Du vet ingenting om ham.
Jeg vet at han ikke ville dø for deg, men han ville latt deg dø for ham.
Det er så vakkert.
Jeg visste ikke at det var så mange trær i verden.
Dette var et av de første skogplantingsforsøkene i Nord-Amerika.
Det har vært her i nesten 150 år.
Jaså?
Kom du aldri hit på ekskursjon?
Nei.
Jeg trodde alle måtte
komme en uke og plante et tre og sette pris på karbonsyklusen.
Ikke jeg.
Dette var en av min bestefars veldedigheter.
Familien min finansierte det. Pappa fortsatte etter at han døde.
Tjente han på det?
Nei.
Jeg tror pappa bare likte trær.
Går det bra?
Jeg brenner bare gjennom det siste av implantatblokkerende midler,
og det gir meg kramper.
Det er alt.
Er du sikker?
Nei.
Er han i live?
Nei.
Sett deg. Jeg tar meg av dette.
Så han er død?
Du sa han var det.
Nei, faren din.
Du sa han likte trær, ikke at han liker trær.
Jeg hadde ikke hørt at han var død,
men jeg ser ikke så mye nyheter.
Jeg tror ikke han er død.
Men jeg har ikke hørt noe siden jeg ble fengslet.
I det hele tatt.
Schrödingers forelder.
Hvem?
En forelder du aldri hører fra, eksisterer i en kvantetilstand,
både død og levende
til du sjekker, og loven om observasjon
gjør en av tilstandene sann.
Jeg har kanskje en far jeg aldri har møtt.
Vil du det?
Niks.
Så eksisterer han i det hele tatt?
-Vil du ha litt? -Nei, spis du.
Hva med moren din?
Hun døde ung.
Hva med genetiske markører?
Jeg sjekket ikke.
Jeg hadde noen som prøvde å ta vare på meg.
Hun døde for ikke lenge siden.
Hun dukket opp.
Hun er forelderen som eksisterte.
Jeg mener ikke å spøke. Hun var sikkert en bra person.
Hun levde som hun var.
Hva betyr det?
Det finnes måter å leve et godt liv på
uten å være et godt menneske.
Jeg liker det.
Nei.
Trenger du litt mer tid?
Jeg kan fortsette.
Det er pussig om du tenker på det.
Hva da?
Månen.
I nesten hele menneskehetens historie
var det umulig å dra dit.
Et symbol på noe du bare kunne gjøre i drømmer.
Så, en stund, var det vanskelig, men mulig. Så var det enkelt.
Og nå er det umulig igjen.
Jeg tror det er solen,
men jeg ser poenget ditt.
Jeg må hvile.
Se.
Jeg har ikke noe verdt å ta.
Kom og ta en titt hvis dere vil. Bare la meg være.
Vi er ikke ranere.
Så hva er dere?
Bare reisende.
Hvor skal du?
Nordover.
FN åpner en avlastningsleir.
Sett dere om dere vil.
Fin jakke.
Takk.
Vi er på vei til Baltimore. Har du hørt noe?
Bare at dere heller burde bli med meg.
Kysten er oversvømt.
Med all dritten som skjer,
vil folk snart drepe hverandre for en boks skinke i byene.
Føler du deg bra, frøken?
Du ser litt blek ut.
Jeg brakk hånden min.
Jeg har noe å drikke.
Det er ikke mye, men det mildner kulden.
Nei takk. Vi burde komme oss av gårde.
Dere bør dra sørover et stykke før dere går østover.
En fyr har gjerdet av et område
og truer med å skyte alle som nærmer seg.
Hvorfor det?
En av disse dommedagsfyrene.
Er sikkert kjempeglad for at dette skjedde.
Takk. Vi skal passe oss.
Jeg kunne trengt den drinken.
Kanskje et par timer til ved bålet.
Føles som om jeg ikke har vært varm på år.
Hva gjør du?
Sørger for at han ikke følger etter.
-Han var harmløs. -Kanskje.
Sivilisasjonen gjør deg anstendig.
Mister du én, kan du ikke regne med den andre.
Det er som om du har gjort dette før.
Jeg vokste opp som dette.
Alle andre henger etter.
Mennesker er stammefolk.
Jo mer organiserte alt er, desto større kan stammene være.
Når ting går galt, blir stammene små igjen.
Akkurat nå er vi en stamme på to.
Det er bedre enn én.
Jeg tror ikke han kommer.
Bra.
Vi går denne veien.
Mot den gale drittsekken som skyter folk?
Jepp.
Er du bekymret for Camina?
Er du?
Jeg spurte deg først.
Jeg er bekymret for oss alle. Særlig Camina.
Så svaret er ja.
Hennes tap er fortsatt friskt.
Jeg er bekymret for det.
Jeg også.
Vi kan ikke la henne gjøre noe overilt.
Jeg vet det. Det vil hun ikke.
-Hvis hun gjør det... -Vi skal se til at hun ikke gjør det.
Kontakt, innkommende.
Flere kontakter, forskjellig kurs.
De sperrer sambandet.
En av KRMMs lette kryssere, to tunge fregatter.
-Det er et bakhold. -Flere skip.
To. Nei, tre belterskip følger også etter.
Kaptein, anrop per infostråle.
Til meg.
Den frie marinen ønsker oss velkommen.
Vi blir bedt om å legge til.
KRMM-krigsskip. Hvordan kan Marco ha dem?
Det er et godt spørsmål. men vi kan ikke skyte oss fri.
Velkommen til Pella.
Gi meg våpenet ditt.
Temperamentet ditt er kjent.
Og hvis jeg nekter?
Da kan du gå tilbake til dine små skip, som vår fiende.
Han er med Black Sky.
Jeg tror hun er Golden Bough.
Tributter.
De kommer hit som utveksling.
Marco konsoliderer støtten blant fraksjonene.
Hvis Marco har Black Sky og Golden Bough med seg,
vil halve YPA støtte ham.
Drummer.
Og medarbeidere.
Takk for at dere kom.
Ingen trone?
-Dette er et krigsrom. -For en krig du startet.
-En krig jeg vant. -Er den over?
Jeg må ha gått glipp av indrernes overgivelse.
Jeg visste det var en grunn til at jeg likte deg.
Vet du hvem jeg likte?
Det er lett å gjette. Du kom hit i skipet hans.
Du vet sangen han sang da du kastet ham ut?
Det var ikke frykt.
Han pleide å synge den til datteren sin.
Og for å roe tankene i vanskelige tider.
En sentimental mann.
Du drepte ham! Og du drepte Fred!
De kjempet og tapte og døde fordi
de forrådte alle beltere for å adlyde indrerne.
Slik du ikke ville.
Jeg begynner å angre på det.
Marco, vi kom for å snakke om fremtiden, ikke fortiden.
Ja. Hva med mat?
Jorden er den eneste kilden til levende jord og kompleks biologi.
Beltalowda trenger fortsatt å spise.
Det er gode spørsmål
som fortjener seriøse svar.
Jorden har alltid brukt jordbruk for å kontrollere oss.
Det finnes noen fakta og tall fra Nico Sanjrani.
Dere har kanskje hørt om et prosjekt han var involvert i:
Ganymede-kuplene.
De første årene vil bli magre,
men innen et tiår
vil Beltet ha en landbruksindustri på linje med jorden.
Og overgå det.
Når vi er fri fra kolonial kontroll, vil vi ikke ha noen begrensninger.
Jeg inviterer dere til å bli med i Den frie marine.
Slå sammen deres styrke og rykte med vårt.
Ellers?
Ellers drar dere.
I fred.
Men ikke forvent at jeg beskytter dere.
Du er den eneste grunnen til at vi trenger beskyttelse.
Du har forpliktet hele Beltet til krig med indrerne og gjort fred umulig.
Jeg har forpliktet oss til vår egen fremtid,
på våre egne premisser.
Vi var allerede i krig.
Du kunne bare ikke se det fordi de drepte oss sakte.
Snakk dere imellom.
Ta en avgjørelse.
Og gjør det raskt.
Vi blir ikke her lenge.
INGEN NØDHJELP
INGEN ADGANG
Amos.
Ferskt blod.
Ser ut som de prøvde å gå over gjerdet.
Sikker på at dette er en god idé?
Vi går ikke over gjerdet.
Det er ok. Det går over.
Hold deg skjult.
Hvis noe går galt, så løp.
Hallo?
Er det noen der?
Jeg er ingen inntrenger.
Jeg er her for å kjøpslå.
Ikke skyt meg.
Du gikk inn på min eiendom.
Ja, men jeg bekjentgjorde meg.
Jeg hørte du hadde rifler.
Det har jeg. Sønnen min også.
Hva angår det deg?
Vannresirkuleringsapparat.
Jeg trenger noe til jakt på vei nordover.
Hvor er apparatet?
Rett utenfor stien. En halv kilometer sørover.
Bli der du er, ellers må du ikke bekymre deg for jakt.
Legg ned våpnene.
Jeg har ingen våpen. Det er derfor jeg er her.
-Kle av deg. -Hva?
Du sier at du ikke har våpen. Stå der du er, og kle av deg.
Når jeg vet at du er ubevæpnet, snakker vi.
Med mindre du tror jeg har en pistol i ræva,
kan vi være enige om at jeg er ubevæpnet.
Apparatet er verdt mer enn en ekstra rifle.
Ja, men jeg kan hente det selv.
Jeg trenger ikke deg.
Monstre.
Ikke redd.
Monstre.
Ikke redd.
Om han sa vi kan dra, burde vi dra.
Dra hvor da?
Tror du at jordboerne vil bry seg hvilken side vi sier vi er på?
-De dreper alle beltere de finner. -Som alltid.
-Vi får iallfall beskyttelse. -Han er en morder.
-Vi kan ikke stole på ham. -Når noen vil drepe meg,
høres historiens største massemorder ut som god beskyttelse.
Blir vi med, er vi ikke bedre enn ham.
Vi må bli med.
Vi har ikke noe valg.
Marco sier vi kan velge,
og vi oppfører oss som om det er sant.
Men det er det ikke.
Jorden vil gå til krig med Beltet.
Og vi kan bare overleve sammen.
Dette er Marcos krig. Ikke min. Ikke vår.
Det spiller ingen rolle.
Han kommer til å oppnå det et århundre av ledere har lovet og mislyktes i.
Det Anderson Dawes og Fred Johnson ikke klarte.
Han kommer til å forene 100 separate fraksjoner til én nasjon.
Og det eneste valget vi har...
...er å bli med ham...
...eller dø.
-Serge Caillou. -Velkommen.
Jeg liker ikke ordet "tributt".
Å utveksle mannskap styrker samholdet i Den frie marine.
Alle fraksjoner er én.
Han er ikke besetning. Han er familie.
La meg presentere deg for min.
Filip.
Min sønn,
dette er Camina Drummer,
en patriot
og en god venn av moren din.
De var sammen på Behemoth,
før Naomi sluttet seg til indrerne.
Og reddet hver eneste sjel i systemet ved å gjøre det.
Jeg vil gjerne høre den historien.
En annen gang, kanskje.
Husk å si til Naomi hvilken fin mann sønnen hennes har blitt.
Det skal jeg.
Er det noe du vil jeg skal si til moren din?
Det trengs ikke. Jeg kan si...
Nei takk.
Godt å se deg, som alltid, Drummer.
Fortell meg om Behemoth.
Det er vanskelig å forklare starten, og slutten er enda vanskeligere.
Hvordan åpnet du alle portene?
Det var ikke bare meg.
Vi måtte samarbeide. Alle spilte en rolle...
Vant vi?
Denne runden.
Vi har våpen, mat og transport.
Takk.
Klærne mine?
De hadde blod og spy på seg.
Jeg fant noen nye til deg. Litt store, men de duger.
Går det bra?
Du spør stadig om det.
Jeg lurer stadig på det.
Ja, det gjør faktisk det.
Du beveget deg raskt.
Det er det modifiserte gjør.
Er det alltid slik?
Ja, i grunn.
Nyttig der og da. Det er øyeblikkene etterpå som suger.
Dårlig design.
Jeg tenkte ikke på konsekvensene da jeg fikk dem.
Bare hevn.
La meg se.
Greit.
Prøv å ikke uroe deg.
Jeg lar ikke noe skje med deg.
Takk.
Jeg hørte deg snakke i søvne.
Du sa noe om monstre og å være redd.
Det var noe fra fengselet.
Kreativt skrivekurs. Det var dumt.
Ok.
Jeg skrev et lite, jeg vet ikke, dikt?
Det ble som en bønn for meg.
Hvordan var det?
"Jeg har drept, men jeg er ingen morder,
"for en morder er et monster,
"og monstre er ikke redde."
Jeg er redd hele tiden,
for tingene jeg gjorde,
hvor riktig det føltes da jeg gjorde dem, hvor sikker jeg var.
Hvorfor kom vi hit?
Han kunne ha drept deg.
Ja, men du ville ha dødd på veien.
Vi trengte bedre forsyninger og hvile, og det var her de tingene var.
Plager det deg?
Nei. Det var verdt risikoen.
Det er ikke det jeg mener.
Den andre fyren var et kryp, men hvis ikke
ville vi ha gjort noe annet?
Vi trengte forsyninger.
Vi anstrengte oss til det ytterste
for å drepe noen og ta tingene hans, bare fordi vi trengte dem.
Bra folk gjør ikke det.
Ikke engang dårlige folk som prøver å leve som gode.
Nei. Holden hadde aldri godkjent det.
Jeg må tilbake til mannskapet mitt.
Tekst: Fredrik Lingaas
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg