Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
I har vist noget at tænke over.
Giv bare ordren, -
- så tager vi elevatoren ned til vores skib.
Kan jeg ikke tillade.
Så har vi et problem.
Ned!
- Du er ramt. - Hvad?
Det er skuffende.
- Jeg følger dig til infirmeriet. - Jeg går selv.
Doktoren ordner mig.
Du reddede os.
Det kan jeg ikke tage æren for.
Hvis ikke Alex havde overtalt mig, havde det været for sent.
- Dræbte du tingen fra laboratoriet? - Nej.
Og det er lige meget.
Jeg byttede næsten jeres liv for det.
Det lyder ikke som ham, jeg forlod på Ganymedes.
Jeg forstår dine handlinger.
Det sker ikke igen.
Jim?
Det er godt, du er tilbage.
Det gør ikke ondt. Er du sikker på, det er antiseptisk?
Nej. Jeg har jo sagt, jeg er botaniker.
Men du er doktor. Hvordan ser det ud?
Var du en bregne, ville jeg tro, du manglede klorofyl.
Jeg er ked af det med din datter.
Vi ved ikke, hvad der skete med hende.
Ikke helt sikkert.
Du har ret.
Tror du, tingen fra laboratoriet engang var dit barn?
Det tror jeg.
Hør, folkens, jeg besluttede -
- at informere nødkonvojen, som Søvngængeren skal møde, -
- og det lader til, at de laver en lille -
- manøvre, så de mødes lidt hurtigere.
Så Søvngængeren kommer frem med rigelig luft.
Du er en satans god pilot.
Jamen...
Tak.
De rører på sig over Ganymedes igen.
Hvordan har Roci det?
Jeg vil ikke lyve.
De nedre dæk blev skadet af torpedoen, -
- og der er adskillige huller agterud.
Men med lidt kærlighed får hun det fint igen.
- Er du klar på at lappe lidt? - Ja da.
Godt. Lad os.
Det er gennemhullet. Lad os kigge på det.
Trykdøren er helt ude af drift.
Der er store granatskader.
Hvad helvede er det?
Lort.
Holden! Den er i lastrummet.
Det er den, vi jagtede.
Den må være hoppet om bord, da vi trængte den op i en krog.
Hvordan fanden holdt den fast?
Det er lige meget. Denne gang har vi intet valg.
Vi må dræbe den.
Vi behøver ikke gøre det i blinde. Datakernen dekrypteres.
Lad os prøve at regne ud, hvad vi har at gøre med.
- Den gør ikke noget farligt. - Det får den ikke lov til.
Den er et levende våben. En dræbermaskine.
- Det er ikke en maskine. - Den er ikke menneskelig.
- Det var den engang. - Ikke længere.
- Jeg går ned og taler med den. - Nej.
Vi skyder den, og så skyder vi igen.
Hvis det ikke dræber den, tvinger vi den ud.
Den skal være på skroget, når Alex vender skibet,
- så den havner i slipstrømmen. - Holden!
Prax, vi må brænde den til atomer.
Har vi en plan B?
Ja. Sørg for at plan A virker.
LASTRUM TRÆD IKKE HER
Fri bane på øvre dæk.
Hvor helvede er den?
Kan ikke se den.
Det samme her. Naomi?
Vi har lige tabt den af syne bag containeren ved skottet -
- på det nedre dæk mod agter.
Der er ikke et kamera.
Fortsæt mod venstre.
Den må være dernede, ellers havde vi set den.
- Lort. - Hvad?
Højre flanke, Amos. Vi skaber krydsild
- og tvinger den ud gennem hullet. - Modtaget.
Hvad fanden laver den?
Det ved jeg ikke.
Den lader til at klø sig.
FEJLSIKRINGSREGULATOR
Den har en form for teknologi på brystet.
- Lort! - Gud.
Hvad fanden var det?
Skyd!
Holden, Amos. Hvad foregår der?
Kaptajnen har problemer.
Den satte ham fast på væggen med en beholder.
Jeg kan ikke frakoble låsen.
Åbn panelet, Amos.
Låsen skal overskrives.
Jeg er i gang.
Amos. Træk dig ud.
Du mister luft, Amos.
Du må ud nu.
Ud med dig.
Du hjælper ingen i død tilstand.
Den går tilbage.
Måske anser den dig ikke længere for en trussel.
Den er ikke et dumt dyr.
Aggregatet på dens bryst var en fejlsikringsregulator.
- Et slags kontrolmodul. - Kontrolmodul op i røven.
Det var et brandskabende apparat.
En bombe, der sikkert skal ødelægge den, -
- hvis den går amok.
Og jeg ville ønske, vi havde haft kendskab til det,
- inden den fjernede det. - Den var klog nok til at fjerne det.
- Den er intelligent. - Er det...
Vi kan spekulere over dens intelligens, når den er borte.
- Vi sårede den helt sikkert. - Hey, gutter.
Ser I dette?
Den graver sig ind i skottet? Hvorfor?
Lort. Protomolekylet lever af stråling.
Den forsøger at nå reaktoren.
Hvis den laver hul i kammeret...
Er vi på røven.
Vores eskorte svarer ikke.
Errinwright må have arrangeret det. Han leverede dig som en julegave.
Det dumme svin.
Jeg oplærte ham.
Du advarede mig.
Kammertonen, tak.
Privat visning.
Vis alle service-adgange.
Dit sår ser ikke godt ud.
Tak for brandtalen. Det kunne være værre.
Sluk for al kommunikation.
Bevogt alle dæk.
Jeg har fundet en vedligeholdelsesskakt -
- på den anden side af den væg.
Den bør føre til elevatorskakten.
Det vil ikke fungere.
Nej. Du kan ikke klare klatreturen.
Ikke fordi jeg er gammel. Han er blevet skudt.
Desuden er hun gammel.
Vi kan forsvare denne position.
Jeg holder den, så længe jeg kan.
Gå til luftslusen.
- Jeg efterlader jer ikke. - Din rustning ligger i jollen.
Hvorfor tog du den med?
Hent den og red os.
- Okay. - Jeg dækker dig.
På tre.
En, to, tre, nu!
Er I der? Jeg vil forhandle.
Vil du?
Hvad med at vi spænder os fast, og jeg snurrer Roci rundt?
Jeg kan garanteret svinge den ud af et hul.
Det er udelukket.
Sådan en manøvre vil kløve ham i to.
Den er satans stærk.
Den falder næppe bare ud i rummet.
Gør noget hurtigt, for kaptajnens ben er knust.
Jeg skal ikke løbe maraton.
Du har knuste muskler, så der løber snart kalium ud i dit blod.
Din dragt kan kun filtrere lidt, -
- og dit hjerte vil stoppe.
Du ved meget om, hvordan folk dør.
Ja, det gør jeg vel.
Vidunderligt.
Hvad end den er, var den et menneske.
Den er en levende organisme og har derfor begrænsninger.
Kan vi lamme den med strøm?
Den flår stål itu, som var det sølvpapir.
Den behøver ingen luft og ignorerer kugler.
Tror du, stød vil stoppe den?
Holden står på det samme dæk.
Jeg søger et alternativ.
- Hør. Hør! - Det er problemet.
Da jeg var lærling, -
- var jeg på et undersøgelsesskib ved Pallas Station.
Vores udstyr var noget lort. Engang var vi på tur, -
- da en guts ilt-ventil sad fast.
Trykket i hans dragt steg, -
- og der røg luft ud af hovedventilen.
Han blev bange for at løbe tør for luft, -
- så vi svejsede ventilen til.
- Men det vil... - Ja, dragten brast, -
- og han fløj ud som et missil.
Sikken glad historie. Hvad er din pointe?
Hvad er Rocis kapacitet?
- En 20-30 personer? - Ja.
Da vi er så få, kan vi undvære ilt.
Vi forsegler maskinrummet, reaktordækket -
- og maskinværkstedet, -
- skaber overtryk i dem alle og sprænger lugen til lastrummet.
Så sprænges døren af sammen med tingen.
Holden er klemt fast.
Sådan et trykskifte vil flå ham itu.
Måske ikke.
- I skal gøre det. - Nej. Vi finder en anden metode.
Led videre, mens I forbereder det.
Det er en ordre.
I KREDSLØB OM VENUS OVER EROS-KRATERET
Der er det. Lige midt i krateret.
Strålingssignaturen er den samme som på Eros.
Højderyggen er vokset ni millimeter siden vores første måling.
Det atmosfæriske syreindhold over krateret stiger, -
- mens temperaturen falder.
Der er ingen tvivl om, at krateret er aktivt.
Vi har ikke flere sonder.
Nu siger du så, at vi må nedstige, -
- så vores sensorer kan lave en måling.
Så påpeger du, at det er på grænsen af, hvad skibet kan, -
- og at vores forfølger fra Mars sikkert beskyder os.
Gør klar til nedstigning.
Javel.
Gør klar til nedstigning.
Jeg forstærkede forseglingerne til værkstedet.
Når vi er færdige, fortsætter vi på næste dæk.
Okay.
Amos. Undskyld, det jeg gjorde på Ganymedes.
Jeg er ked af det.
Er du ked af det?
Ja, jeg er.
Du sagde, at du måtte gøre noget, og jeg lyttede ikke.
Jeg tvang dig til at tryne mig.
Det kan ikke have været let.
- Amos. - Jeg har forsøgt...
Jeg forsøger at træffe mine egne valg, -
- men jeg vælger forkert.
Ingen har altid ret.
Undskyld, at jeg sårede dig.
Da du sagde, Holden måske overlever, løj du.
Ja.
Spræng ikke lugen, før jeg siger til.
Sæt farten op, gutter.
Med dette tempo når den reaktoren, før vi forsegler det hele.
I så fald...
Tag en blæselampe og kom ned og hjælp mig, doktor.
- Jeg ved ikke, hvordan man bruger den. - Jeg viser dig det.
- På vej. - Det er ikke godt nok.
Vi må sinke den.
Jeg slukker motoren, gutter. Måske køber det os tid.
Vær klar til nul G.
Det virker. Den holdt op med at grave.
Lort.
Den går tilbage til Holden.
Hvis jeg kan nå mit våben...
Vi sårede den første gang.
Jeg kan såre den igen.
Det køber os mere tid.
Lort.
Nej. Så er det godt. Beklager, Hoss. Jeg tænder igen.
Vi er fornuftige folk.
Vi ved, det ikke var din plan.
I er i lige så stor knibe som vi.
Sådan ser jeg ikke på det.
Det behøver ikke blive grimt. Det kan ende på flere måder.
Du mister meget blod.
Jeg prøver at bløde langsommere.
Spørg ham, hvad alternativerne er.
Jeg vil gerne høre dine alternativer.
Ingen behøver at komme til skade.
Vi må tage den med ro, indtil jeg kan tale med hr. Mao.
- Du dræber altså ikke nogen? - Det er unødvendigt.
Fis i hornlygte.
- De kan ikke lade mig undslippe. - Det ved jeg.
Vi lever kun, indtil Mao ved, at vi ikke har en rolle i hans plan.
- Hvor mange er der? - Skyd alle, vi ikke kender.
Modtaget.
Sidevinden er over 300 km/t. Pas på trykket.
Tilpasser balancen.
Er det første gang, du dykker gennem varme syreskyer?
Der var en enkelt gang i college.
Mars-skibet følger vores kurs.
- Sigter de på os? - Jeg kan ikke se det pga. interferens.
Hvad fanden var det?
Mars-skibet.
For helvede. De kommer først.
Lort.
ADVARSEL GENBRUGSSKAKT
Jim, har vi nogen miner ombord?
Nej, det tror jeg ikke.
Hvad skulle vi med dem?
Sprænge lastdørene åbne, -
- så Alex kan snurre tingen ud af skibet.
Hvis du vil beskytte mig, -
- tror jeg ikke, sådan en eksplosion er sagen.
Der må være noget.
Jeg kan bare ikke se det.
- Stop et øjeblik. - Ikke endnu.
- Jeg må tale med dig. - Vi taler bagefter.
Nej. Nu.
Det er okay.
Hør...
Jeg har været i din ende af denne samtale.
Hvis vi kun har et par minutter, bør vi bruge dem.
Jeg...
Hvis jeg dør nu, så vær ikke et fjols, som jeg var.
Søg ikke hævn.
Dør jeg her, så giv slip på mig.
Hvad?
Tag skibet -
- og gutterne -
- og find et sikkert sted.
Siger du, du fortryder?
Alt, vi har gjort, siden Canterbury?
Nej.
Jo. Men -
- kun fordi jeg ikke får mere tid med dig.
Hævn er det sidste, jeg tænker på nu.
Vi har ikke ret.
- Jo, vi har. - Nej, vi har ej.
Medmindre du kan se, hvordan du undslipper, -
- og hvordan tingen går væk, skal du ikke tale til mig.
Ikke før jeg har ordnet det.
Skynd jer, gutter.
Hvis I ikke tror på mig, hvad skal der så til?
Tænker I over det?
Sig, jeg vil ringe.
Undskyld, du må ikke gå i chok nu.
Sig, at jeg vil ringe.
Hun skal ringe.
Det kan jeg ikke tillade.
Men, hør...
Jeg forstår, hvorfor du ikke stoler på mig.
Lad mig stole på dig.
Efterlad undersekretæren, så kan du smutte.
Sig det igen.
Vi har Maos lille racerskib i den anden dok.
Giv os Avasarala.
Så kan du og marsboen tage det.
Sig, du må være sikker på, jeg ikke skades.
Jeg tager marsboen, og I lader os gå.
Hør, vi ved begge, hvordan det ender.
Når vigtige, magtfulde folk bekæmper hinanden, -
- er det folk som os, der dør.
Jeg har intet imod dig.
Og du har intet imod mig.
Jeg skal have styr på undersekretæren, ikke dig.
Vi udveksler gidsler.
En af dine for Avasarala.
Så du ikke skyder os ned, når vi flyver.
Dette er en lystbåd, ikke et krigsskib.
Men jeg eskorterer dig til hangaren.
Er det godt nok?
Giv mig pistolen.
Stop. Kom ikke nærmere.
Hvis jeg fjerner min tommelfinger, låses luftslusen.
Så undslipper I aldrig.
Dræber du mig, er du fanget.
Hør, hvordan...
Hvad fanden? Du skulle hjælpe Amos.
Vi gør det forkert. Hør her.
Det er en næringsgradient.
En hvad? Vorherre bevares.
Hør, Naomi sagde, at den får energi fra stråling, ikke?
Jo.
Den suger stråling, som en tæge suger blod.
Da vi fandt protomolekylet, var det viklet om en reaktor.
- Og hvad så? - Den følger en næringsgradient.
Som blade, der vokser mod lys, eller rødder mod vand.
Tiden er ved at rinde ud, Prax.
Hvordan hjælper det plantelort?
Vi kan ændre gradienten.
Hvis vi giver den en mere tilgængelig fødekilde, -
- behøver vi ikke tvinge den ud.
Vi lokker den ud.
Skibet har atom-torpedoer, ikke?
Jo?
Jo.
Jeg advarer dig. Hold dig væk.
Jeg sværger, jeg låser den.
Hvorfor tror du, jeg skal ind i skibet?
Her er intet andet.
Medmindre jeg har fejlvurderet situationen.
Du har ret.
Gudskelov.
Men du har ikke låst mig ude endnu.
- Nej. - For så snart du gør det...
Har du ingen grund til ikke at dræbe mig.
Det har du også ret i.
Hvad gør vi så nu?
Er han det værd?
Hvem?
Manden, du tjener.
Fortjener han dit offer?
Jeg er elektriker.
Du er ved at opgive dit liv for en uværdig herre.
Det er ikke en ærbar død, -
- uanset hvad de siger.
Hvis jeg lukker dig ind, lader du mig så gå?
Du har mit ord.
Kan du smide mig ind i et af de skabe?
Måske banke mig lidt?
Bare så de ikke tror, du ved...
FNF TRANSPORTENHED 07
Havde du lige et atomsprænghoved liggende?
Vi fjernede det fra en torpedo.
En god bælter smider ikke ting ud.
Vi bærer det ud på skroget, indtil vi nærmer os lastrummet.
Jeg fjerner skjoldet, og du kaster det ud af skibet.
Og hvis du har ret, følger væsenet efter.
Tænk, jeg syntes, det var underligt at lappe et skudhul sammen.
Jeg tænker hele tiden, at jeg skal fortælle Mei om dette.
Normalt taler jeg om sojabønner.
Hun lader som om, det er spændende.
Lod som om...
Amos? Er du der?
Jeg er her, kaptajn.
Hvis planen ikke fungerer, -
- sprænger jeg lugen.
Det stopper ikke, så længe den er ombord.
Tak.
Hvis jeg bliver nødt til at dræbe dig, vil jeg lige sige tak.
Du har truffet dumme valg, -
- men du forsøgte altid at gøre det rette.
Ja.
Det lød forkert.
Altså, du forsøgte altid at være god.
Sådan er alle ikke. Tak.
Det var rart at vide, at man var på det rette hold.
Det kan du tro.
Alex, vi er klar.
Modtaget.
Jeg slukker motoren, når du siger til.
Jeg må have et svar, min ven.
Jeg tænker.
Hvis du gør det, så tag over.
Hvad?
Jeg forstår det godt, hvis du sælger ud.
Det er det rationelle valg.
Men du må stoppe Errinwright, -
- før han bruger protomolekylet til at starte den krig, han ønsker.
- Det skylder du mig. - Jeg skylder dig intet.
- Min søn... - Ja, din søn.
Jeg fejlede, og Charanpal døde.
Jeg står i gæld til ham. Ikke dig.
Jeg betaler ham ved at holde hans mor sikker.
Hvad fanden laver du?
Hvis jeg har værdi som fange, kan jeg redde dit liv.
Du satser på, at de ikke dræber dig?
Et skidt væddemål.
Det skal du ikke gøre.
Jeg adlyder ikke dig.
Dette er Chrisjen Avasarala.
Indstil beskydningen. Jeg kommer ud.
Find pigen.
Ryd svineriet op.
Javel.
Jeg ordner det.
Det er ikke personligt.
Mao må have besluttet sig.
Jeg er ked af det.
Hold blikket nede.
Det er ikke min første tur i rumdragt.
Det er din første tur i rummet uden jord, himmel og horisont.
Hold blikket nede.
Godt.
Lad os tage kernen ud.
Sprænghovedet er åbent.
Det virker, gutter.
Prax, når jeg frakobler låsen, -
- vil kammeret lukke sig, så jeg må holde det åbent.
Hold den i ro.
Jeg har den.
Når jeg siger til, hiver du i kernen.
Nu. Hiv i den.
Den er ude af døren. Den kommer mod jer.
Nu kommer den. Hold jer klar.
Vi kan se den. Rolig, Prax.
Lad den komme lidt nærmere.
Prax.
Vent. Vent.
Nu!
Prax! Hvad venter du på?
Kast den!
Gør det nu, doktor!
Prax, det er ikke Mei.
Skynd dig.
Vi er inde, Alex. Gør det.
Jeg tænder grillen.
Klargør alle enheder.
Vi opfangede et enormt elektromagnetisk udsving.
Krateret flytter sig vist.
Mars-skibet er væk.
- Hvad mener du? - Det forsvandt fra instrumenterne.
Hvad skete der?
Jeg tror, vi stoppede.
Det er umuligt.
Er I sikre på, den er væk?
Helt sikkert. Vi gjorde den til atomer.
Undskyld, Hoss. Det gør nok ondt.
Godt arbejde.
I reddede min røv.
Det var faktisk hans idé.
Han er en stålsat videnskabsmand.
Tak.
Godt, at du okay.
Må vi lige være alene, drenge?
- Ja. - Ja.
- Godt, jeg ikke måtte dræbe dig, bror. - Ja.
Gud.
Jeg er alt for meget i dette rum.
Ja.
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal gøre det.
Hvor slemt kan det være?
Jeg har stadig én hemmelighed.
Hvad end det er, så går det.
Protomolekylet ændrede alt bortset fra det, der ikke blev ændret.
Jeg kan ikke huske, at Jorden, Mars og Bæltet ikke har sloges.
Nogle gange skifter siderne, -
- det vi tror, vi kæmper for -
- dem, vi opfatter som de gode -
- men det lader til, at vi ikke kan holde op med at bekrige hinanden.
Det er en del af mennesket.
En grim del, men jeg tror ikke, det ændrer sig.
Teknologi ændrede i hvert fald ikke på det.
Pistoler, -
- railguns, -
- atombomber...
Intet våben skaber fred.
Ingen ved, hvad protomolekylet vil, eller hvad det gør, -
- men de bruger det alligevel.
Det er allerede spredt så vidt, at det ikke kan fjernes.
Det er en del af ligningen nu -
- og sådan er det fremover.
Det kan vi ikke ændre.
Vi kan ikke ønske det væk.
Jorden har det.
Mars har det.
Og Bæltet har også brug for det.
Jeg ødelagde ikke vores prøve.
Jeg sendte ikke torpedoen ind i Solen.
Jeg kunne ikke.
Et øjeblik på Søvngængeren troede jeg, jeg ikke ville klare den.
Jeg troede, at vi alle ville dø.
Og at prøven ville gå fortabt.
Det kunne jeg ikke tillade.
Naomi -
- hvad har du gjort?
Jeg gav protomolekylet til Fred Johnson.
Drøm sødt.
Tekster af: Asger Folmann