Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
DEIMOS TILINTETGJORT
Alle 17 på stasjonen ble drept umiddelbart.
De enorme eksplosjonene knuste månen, -
- og de resulterende vrakrestene har ført til flyrestriksjoner rundt hele planeten -
- som vil gjelde fremover.
Kongressen innkalte til krisemøte, -
- og forsvarsminister Korshunov fordømte angrepet -
- som en lovløs og feig handling av Jorda...
De ødela faen meg himmelen vår.
Sett ned de tunge beina dine.
Dette fører ikke til annet enn krig.
Jeg visste at Jorda ville angripe først.
Ikke sant, jordboer?
- Hva? - Du hørte meg.
Ikke i dag.
Hører du meg, soldat?
Du får ikke vise mangel på respekt for en marsboer.
Han har like mye støv i blodet som oss andre.
Hvem kjemper vi for, marinesoldater?
- Mars. - Hvem kjemper vi for?
Mars!
På med draktene.
Vi må trene.
Krigen kommer.
Mars har ikke kommet med en offisiell uttalelse ennå.
De har ikke slått tilbake heller.
Vi oppkalte planetene etter de gamle gudene.
Deimos var ingen gud.
Han representerte frykten krig fører med seg.
Kan du tenke deg hvordan det hadde vært å miste månen?
Månen vår?
- Å aldri se den på nattehimmelen igjen? - Det er ikke det samme.
Sett fra Mars, -
- er Deimos bare en liten prikk, -
- slik Venus er for oss.
Du er bekymret for Arjun og barnebarna, -
- men vi er mer enn i stand til å beskytte Luna.
Vi bør prøve å slippe unna dette mens vi fortsatt kan.
Jeg er ikke redd.
Marinen vår er kanskje eldre og tregere, men vi har fortsatt tallene på vår side.
Vi har nok skip til å skyte ned deres.
Vi kan skyte Mars ned fra himmelen om vi må.
Visste du at Mars' marinesoldater alltid trener i 1G, Jordas gravitasjon?
De flyr i krigshastighet.
Det slutter ikke der ute.
Hvis vi fortsetter å tvinge dem, invaderer de før eller senere.
Mars er en øy.
Lammer vi marinen deres nå, får de ikke tak i oss.
Men hvis de gjør det...
Med noen strategiske bomber, -
- sannsynligvis på dette elendige bygget, -
- vil vi stirre inn i ansiktene til marinesoldater fra Mars.
Dette kan være vår siste sjanse til å vinne, Chrisjen.
Det er som du alltid sa.
"Jorda må komme først."
STASJON TYCHO I BELTET
Hvordan ser det ut, Amos?
De ytre dørene og skjoldene er skutt i stykker. Jeg får ikke forseglet det.
Vi må bruke lasteområdet.
Greit.
La oss sjekke motorpakkene.
Spinn er på rundt 40 meter i sekundet.
Det blir litt av et rykk når vi forlater skipet.
Det må mer enn plaster til for å få Roci tilbake på beina.
Roci er vårt minste jævla problem nå.
- Kom igjen. - Elsker du å drepe beltere?
Diogo.
Før disse mennene i cellene.
Under vakthold.
Miller også?
- La ham bli her. - Hei!
Han skal ikke i nærheten av fangene.
Det skal han ikke.
Før disse til cellene.
- Skal bli, sjef. - Kom igjen!
Uten flere skader.
Er det klart?
Du skulle ikke engang vært på stasjonen.
Er det noe du vil ha sagt?
- Det skal jeg love deg! - Slutt.
Slutt.
Holden.
Kom igjen, kompis.
Han har hatt en tøff dag.
Det drar flere titalls skip herfra hver dag.
Velg ett, så setter jeg deg på det.
Det er på tide at du drar.
Får jeg tilbake pistolen min?
Kapteinen fikk oss til å tømme lugaren din.
Naomi la ved noen kreftmedisinladere.
Vil du ha en slurk?
Gratis sprit er gratis sprit.
Tina.
De lot meg beholde flasken så hun slapp å gå så mye.
Sånn er det.
Er jeg i trøbbel nå?
Trøbbelet er permanent.
Kapteinen vil ikke ha deg der lenger.
Vi vil heller ikke ha deg der.
Jeg skjønner det.
Han drepte jenta di, og du skjøt ham.
Han var bare en fyr som måtte dø.
Kapteinen blir alltid nervøs -
- når man dreper folk uten å snakke om det først.
Du hadde sikkert bedt om tillatelse.
Her er greia.
Du og jeg er ganske like.
Vi har vært med på litt.
Men kapteinen -
- er så rettskaffen som man får blitt her ute.
Så når han sier at du er ute, er det bare sånn det er, -
- for slik jeg ser det, har han nok rett.
Han er mye bedre til å ha rett enn meg.
Du irriterer alltid feil folk.
Kom inn.
Ikke så verst, eller?
Og siden Fred betaler frem til Roci kan brukes igjen, -
- tenkte jeg å bestille masse romservice.
La det ligge.
Vi slåss for ingenting.
Folk døde.
Vi døde nesten.
Og Miller bare...
Han fikk deg av Eros i live.
Han skjøt en ubevæpnet mann i hodet.
En ubevæpnet massemorder.
Forsvarer du ham?
Du forstår ikke.
Han ville bare ha hevn.
Nei, han tenkte på oss alle.
Vi hadde Dresden.
- Han hadde snakket. Vi kunne ha brukt... - Til hva da? En avtale?
Med en mann som myrdet utallige beltere?
En mann som var en trussel mot hele menneskeheten?
Det var derfor Miller skjøt ham.
Han hadde ikke rett til å ta den beslutningen.
Men det har du?
Nå må jeg rydde opp etter ham.
- Rolig nå. - Hei.
Karer. Jeg er litt opptatt.
Du drepte universets største drittsekk, beratna.
Vi skal ha stor fest for deg. Du er en helt!
Nei, ikke si det.
Jeg er ikke... Ikke si det.
Vi vil kaste ut alle fangene, men sjefen sier nei.
Jordboer.
Jeg er bare... en purk.
En purk. En fyr som var purk.
Hei. Du er tom.
Det var driksen min.
På tide å gå hjem.
Hvor bor du?
Du er elektrisk.
- Jeg liker deg. - Du hadde ikke visst hva du skulle gjøre.
Du trenger den til å starte hjertet igjen etter Diogo.
Pampa, har dama di kastet deg ut?
Noe sånt.
- Skal du bo på hotell, da? - Kanskje.
Faen, Miller, du har ingen penger.
- Skal du sove i dokken? - Ja.
Klart det.
Kom, du kan bo hos meg.
- Du er en av oss nå. - Å nei.
Denne veien.
Det er flere PDC-og strålevåpentreff, -
- men vi har plater som erstatning -
- der hullene ikke kan lappes.
Det skuddet bommet såvidt på reaktoren deres.
Da hadde dere smeltet med en gang.
Herregud.
Et skudd holdt på å punktere meg.
Hadde det kommet inn i det indre skroget, hadde jenta deres gått i to.
De fleste skip hadde gått i fillebiter etter så mye bank.
Vel, ikke Roci.
Jeg er faktisk skikkelig imponert over at dere klarte å komme tilbake.
Du er marsboer, ikke sant?
Har du fortsatt familie der?
Jeg vet ikke.
Har du ikke kontaktet dem?
Etter Deimos, mener jeg.
De tror at jeg er død.
At jeg omkom på Donnager.
At jeg døde som en helt.
Kommer Roci til å klare seg, eller hva?
Ta det med ro. Vi skal behandle henne som vår egen.
I mellomtiden -
- tror jeg dere trenger å lette på trykket.
Du er visst fra en stein.
Vil du slå litt ball mot veggen?
Ja, pashang.
Stasjonen var lett bevoktet, -
- og soldatene mine var mer skyteglade enn jeg likte.
Det er de overlevende. For det meste teknikere og vakter, -
- bortsett fra han der.
Han var i datasenteret.
Så vi skal forhøre ham først.
Han må vite mer om protomolekylet enn de andre.
Ikke mer enn Dresden.
Vi har ID-skannet alle sammen.
De siste to årene er helt blanke, -
- men før det jobbet alle sammen for samme firma. Protogen.
- Hei! - En bioteknologi-entreprenør fra Jorda -
- med anlegg i hele systemet, blant annet det som ble tilintetgjort på Phoebe.
Kom dere inn.
Opp mot veggen. Nå.
Dette kan bli en interessant samtale.
Her. Prøv denne.
Bra håndverk.
- Jeg tenkte det kunne være motivasjon. - En nydelig kopi.
- Begynner du igjen? - Ta imot komplimentet.
Texas ser helt perfekt ut. Det er hjembyen din, ikke sant?
Hjembyen din heter det samme som deg fordi familien din oversvømte det -
- som hyperreproduserende rotter.
Vi trenger flere ekte støv-marsboere.
- Det er for mange jordboere. - Hei.
Hva?
Jeg ser hvordan dere ser på meg.
Som om jeg ikke hører hjemme her.
Ingen tviler på patriotismen din.
Ro deg ned, bondegutt.
Jeg har fortjent plassen min, Hilly.
Familien din kjøpte deg inn.
Det holder.
Ro dere ned.
Apport.
- Pokker heller. - Pokker heller.
Sett deg.
Paolo Cortazar.
Du var med i teamet som studerte Eros.
Jeg er spesialist.
Nanoinformatikk.
- Det høres viktig ut. - Det er det.
Vi vil vite om protomolekylet.
Da må dere snakke med dr. Dresden.
- Han er død. - Hva?
- Han kontrollerer deg ikke lenger. - Hva med prosjektet?
Du må svare for det.
Folkemordet på Eros.
- Eller så kan du samarbeide. - Overtar dere prosjektet?
Du må lage en vaksine.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Du vokste visst opp i Londrina på Basic.
Det må ha vært tøft.
Bare hvis man ikke kommer seg ut.
Det er svært beundringsverdig, spesielt etter å ha mistet moren din.
Jeg kan ikke forestille meg hvordan det må ha vært
å se moren din dø.
Huntingtons sykdom type C.
Det er så djevelsk grusomt.
Hun klagde aldri.
Var det derfor du begynte i Protogen?
For å finne en kur?
For å hindre andre i å oppleve det hun opplevde?
For jeg kan ikke forestille meg noe edlere.
Vi kan få deg tilbake dit.
Hvis du hjelper oss.
Hjernen hennes var ødelagt.
Hun trodde ikke at det var noe galt med henne.
Selv ikke når sikkelet hang fra leppen hennes i timevis, -
- helt til det størknet på haken hennes, -
- eller når hun falt av toalettet mens hun pisset.
Hun fortsatte bare.
Fredelig som Buddha.
Så -
- det var ingen fæl måte å dø på.
Det er noe annet på Eros.
Det er ekte smerte og død.
Du er fri til å gjøre det rette nå.
Dresden er borte.
Du trenger ikke å høre på ham lenger.
Hadde han vært her -
- hadde jeg takket ham.
Han gjorde meg til det jeg er i dag.
Vis min siste kampsimulasjon.
Bruk sensordataene fra raidet til å korrigere parametrene.
Kjør simulasjonen fra begynnelsen.
Greit.
Ni grader. Kraft på tre G.
Sikt inn PDC-ene.
Skyt.
Gå ett minutt tilbake.
Kjør igjen.
Hva ler du av, taper?
Det er bare...
Jeg føler meg bra.
Det var en stund siden.
Kom igjen.
Vi må hydrere.
Med noen øl.
Kan du slå av den dritten?
Det er den nye hiten fra Eros!
Det kommer ingen musikk fra Eros.
Vi lager det her, men det kommer derfra.
Hva mener du? Hva snakker du om?
Steinen snakker, pampa.
Den synger.
Mener du at disse lydene kommer fra Eros?
Tychos beste beatmaker.
Skikkelig OPA-pirat også.
Hun tok en kryptert datastrøm fra stasjonen vi drepte,
- men den er fra Eros. - Slå det av.
Belterne du digger er døde eller døende.
Eller enda verre.
Derfor er det sangen vår, pampa.
- En oppfordring til krig. - Å ja?
Skal dere i krigen nå?
Alle skal i krigen.
Jorda, Mars, Beltet.
Dere får aldri vite hva dere kjemper får.
Du drepte han fyren. Hva kjemper du for?
Jeg kappet av ett hode.
Det er fler der han kom fra.
Da får vi kappe av alle hodene.
Herske over hele systemet.
Systemet hersker over deg, gutt.
Det har det alltid gjort.
Det er enda større grunn til å velge å kjempe.
Du velger ingenting.
Du er født inn i det.
På den ene eller den andre siden.
Du spiller en rolle.
Når innerne -
- forstår hva som er på Eros, -
- vil de drepe oss alle for å få tak i det.
- Oss? - Beltere.
Oss beltere.
Sikt inn PDC-ene og skyt.
Gå ett minutt tilbake.
Fy pokker.
Nevronene i høyre temporoparietale region er hemmet.
Feilkobling?
Han ble ikke født sånn. Han ble forandret på.
Sannsynligvis transkraniell magnet-hyperstimulering.
En del av tinninglappen hans er rett og slett slettet.
- Hvilken del? - Den som styrer empati.
- Kan man gjøre det med magneter? - Jeg har lest om inngrepet.
Det er ikke enkelt, men ikke så komplisert heller.
Det er ikke-invasivt.
Så noen vifter med en magnet på høyre side av hodet mitt, -
- og plutselig kan jeg se 100000 mennesker dø i smerte uten å bry meg?
Jeg sjekket de andre fangene. Det er gjort med alle sammen.
Vaktene på stasjonen var bevæpnet med opptøysammunisjon.
Sannsynligvis for å hindre dem i å drepe hverandre.
Han er ingen morderisk galning. Han mangler bare evnen -
- til å anse andre liv enn sitt eget som verdt noe.
Er -
- tilstanden reversibel?
Dessverre ikke.
Hvordan når man frem til en slik fyr?
Kan du fortelle meg hvordan Travis endte opp med brudd på øyenhulen?
- Spurte du menig Travis, sir? - Ikke kom med den, Gunny.
Skal vi bare ta dritt fra Jorda, eller skal vi ta dem og bli ferdige?
Hva har det å gjøre med at en av sersjantene mine angriper en menig?
Man tåler bare så mye før det koker over på en eller annen måte.
Jeg er klar over menig Travis bakgrunn -
- og all dritten han får fordi han er født på Jorda.
Hadde han snakket, hadde du vært i arresten, men det gjorde han ikke.
Så marsboer er han.
Til tross for det nylig inntrufne, -
- er han en av de tøffeste støverne jeg har tjenestegjort med.
Så dette handler om deg.
Vi har trent hele livet på dette.
Nå har det skjedd, og vi vil bruke det.
Jo før vi kjemper mot Jorda, jo bedre.
Beklager å måtte skuffe deg.
Vi skal ikke til Jorda.
Vi har blitt beordret til Stasjon Ganymede for å sikre matforsyningen.
Bondegårdspatrulje?
Vi er marinesoldater...
Vi tjenestegjør der vi blir bedt om.
Laget ditt skal følge ordre -
- med stolthet og engasjement som er verdig soldater fra republikken Mars.
Er det klart?
Ja, sir.
Tre av.
Er det det jeg håper at det er?
En sikker kanal til Fred Johnson?
- Ja. - Gi meg den.
På tross av gleden jeg ville fått ved å se deg arrestert...
Du trenger bare å si at det ikke kan spores -
- og at han vil få beskjeden.
Den er trygg, men OPA lekker som en sil.
Så gi den til meg og gå.
Nå er dette bare en dårlig idé.
Men trykker du på send, -
- er det forræderi.
Hvis jeg ikke gjør noe -
- kan millioner dø.
Vær så snill. Gi meg den og gå.
Vi trenger ikke å bli hengt sammen.
De henger oss nok hver for oss.
Du får bedre utsikt.
Oberst Johnson.
Jeg er Chrisjen Avasarala.
Ting du utvilsomt har hørt meg si, -
- ting jeg har gitt deg skylden for, -
- var bare løgn.
En fasade for å beskytte meg selv.
For du hadde rett.
Det er folk i min regjering som vil bringe oss -
- til utslettelsens rand av grunner jeg ikke forstår.
Men akkurat som deg vil jeg stoppe denne krigen.
Så nå ber jeg deg om hjelp.
Jeg trenger bevis.
Alt jeg kan bruke til å få Jorda og Mars til å slutte
å sikte på hverandre før det er for sent.
Hvis du fortsatt har noen kort på hånden, -
- er det på tide å spille dem ut nå.
Det hadde jeg aldri trodd.
Tror du det er ekte?
Jeg tror jeg har noe hun kan bruke.
Du kastet ut en leder for Black Sky-fraksjonen -
- fordi de prøvde å drepe den kvinnen.
Hvis de finner ut at du hjelper henne, -
- vil OPA prøve å drepe deg.
Da får det vel være vår lille hemmelighet.
Jeg var på Eros.
Jeg så Julie Mao.
Sett deg.
Hotellrommet der vi fant henne...
Det var helt ødelagt.
Alle skjermene og lampene var knust i småbiter.
Det var ikke strategisk, -
- som da du knuste en fyrs hode fordi han rotet med greiene dine.
Det var et problem, og du fant en løsning.
Det var galskap på det hotellrommet.
Og det stinket av syk død.
Både du og jeg er fra slummen, -
- så jeg vet at du kjenner til stanken jeg snakker om.
Og det var en dam -
- av blåbrunt slim -
- midt på senga og smurt bortover gulvet.
Hun må ha dratt seg bortover som et døende dyr.
Blåbrunt.
Metabolske utsondringer.
Og hun satt på gulvet i dusjen.
Blå rur stakk ut av munnen og kroppen hennes.
Det vred seg ut av håret hennes og vokste oppetter veggene.
Og der satt hun -
- naken som Eva.
- Vakker. - Død.
Vakkert død.
Ikke død.
I ferd med å bli.
Rurene...
Et uttrykk for mønsterbygging.
Strukturer som etterligner betaflak og utvider dem, -
- men som kan skape kontrollsystemer som hjernevev -
- og totrinnspumper innrettet etter hjerter.
Og helt i midten, -
- en partikkel ingenting leder til.
En slags kimkrystall -
- som både krever og tilveiebringer en enorm mengde energi.
Det var derfor hun knuste lampene og skjermene.
Hun prøvde å fjerne energikilden.
Fungerte det?
Beveget det seg fortsatt?
Jeg vet hvordan det ser ut.
Hva gjorde det?
Vent.
Ikke gå.
Vær så snill.
Fortell.
Hva gjorde det?
FORTAPT? VI VET HVOR VI SKAL
Kan jeg hjelpe deg?
Ja, kanskje.
Jeg vet ikke.
Du virker litt... engstelig.
- Går det bra? - Vel, jeg har litt dårlig tid.
Hvor skal du?
Det er akkurat det.
Jeg så skiltet der ute.
Det står: "Vi vet hvor vi skal."
Jeg tror kanskje jeg vet hvor jeg skal.
Hva vil gjøre deg sikker?
Hva med å la meg fortelle deg litt om reisen din?
Jeg ble født inn i dette, men jeg har aldri vært i tvil.
Jeg mener den store.
Nauvoo.
Har du noensinne snakket med en pedofil?
Spør man dem om noe, -
- snakker de ikke om å voldta barn.
Men hvis man viser dem bilder av barn, setter de i gang.
Jeg tok en prat med Cortazar.
Og Eros er pedofilien hans.
Du snakket om å stoppe det. Om å fjerne det.
Derfor ville han ikke hjelpe deg.
Det er Stasjon Phoebe.
Jeg var der.
Det er forskerteamet fra Mars.
Hva skjedde med dem?
Vi brukte dem -
- til å observere infeksjonens vekst i en menneskevert.
Infiserte dere dem og så på dem dø?
Vi så på det arbeide.
Protomolekylet er første bevis på et annet livstre enn vårt eget.
Det hadde ingen instruksjonsmanual.
Vi pleiet det så godt vi kunne.
Men Phoebe var ikke nok for dere.
Vi kontrollerte ikke stasjonen, -
- så vi brant marsboerne, slettet datakjernene og dro.
Dr. Dresden brukte to skip. Et til teamet og et til prøven.
Det var bekymringer for forurensing.
Han hadde rett i bekymringene.
Det slapp ut av Anubis. Jeg så resultatene.
Gjorde du?
Hva gjorde det?
Drepte alle om bord.
Åpenbart.
Men så, da?
Og vær spesifikk.
Vær så snill.
Fortell ham om reaktoren.
Strømmen var slått av da vi kom.
Protomolekylet var frosset fast rundt reaktorkjernen.
Det var sultent.
Slo dere på strømmen igjen?
Det begynte å bevege seg.
Det strakk seg mot meg.
Er det noe igjen jeg kan se på?
Vi sprengte skipet og alt på det.
Men -
- det er fortsatt i gang på Eros.
Var dere der også?
Det lærer, vet du.
Det gjør noe nytt hver gang. Jo mer biomasse det får, -
- jo fortere lærer det, og jo mer forandrer det seg.
Så dere ga det Eros.
En hel stasjon.
Hundre tusen mennesker.
Hundre tusen muligheter.
Vi lærer bare ved å la det lære.
Kan det kontrolleres?
Det var det vi prøvde å gjøre.
Kan du kontrollere det?
Jeg trenger dataene mine.
Og alt som kommer fra Eros.
Det er den eneste måten jeg kan fortelle dere mer på.
To kilometer langt, en halv kilometer bredt.
Ti nivåer med miljøteknikk, -
- mannskapslugarer, skoler, avløpsvannsbehandling, -
- maskinverksteder, smier, og i midten -
- en del av Jorda bøyd rundt seg selv.
Vårt Eden.
Jeg har aldri vært på Jorda, -
- men for meg ser det ut som en svær metalltunnel.
Sylinderen forsegles, -
- og etter den første akselerasjonen vil skroget begynne å spinne.
Alt dette blir dyrket mark.
Faen.
Det er laget for å gi en illusjon av lys og varme -
- så deilig og varmt som en sommerdag.
Er dere klare?
Jeg er klar. Vi venter bare på skipet.
Vel, hva...
Hva tar så lang tid?
Motorene går som en drøm, -
- men atmosfæresystemene har alltid vært et problem.
Når man skal reise i over 100 år med kun medbrakt luft, -
- er det lavere toleranse for tap enn vanlig.
Entreprenørene har til tider vært mindre samarbeidsvillige.
Problemer med fagforeninger?
Enkelte mente at å ta med familier på en reise -
- som ikke engang barnebarna fikk se slutten på var umenneskelig.
Jeg har sett umenneskelighet, og -
- dette er ikke det.
Dette er vårt tempel.
Du er velkommen.
Vi kan tilby deg frelse.
Det høres ut som akkurat det jeg trenger.
Er det...?
Det er en av datastrømmene Dresden samlet inn.
Den kommer direkte fra Eros.
Jeg har hørt det der på barer. Jeg trodde bare at det var dårlig musikk.
Det er nytt.
Gi meg det.
Universet kysset meg nettopp på kinnet.
Snakker de?
Ikke de. Pulser.
Konstant. Som en klokke.
Nei, det akselererer.
Det teller ned.
Det bygger.
Det bygger -
- noe.
Hva bygger det?
Det skal vi finne ut av.
Hva faen er dette?
STEALTHSKIP BELIGGENHET
Pokker!
Greit.
Begynn på nytt. Fra begynnelsen.
Hva gjør du?
Du ser hva jeg gjør.
Alex.
Det var 25 stykker på kapselen vi mistet.
- Jobben min var å beskytte dem. - Du reddet Amos.
Og vi mistet 25 stykker fordi jeg tok den beslutningen.
Det er ikke noe poeng...
Poenget er -
- at neste gang skal jeg redde alle.
Kjør igjen. Helt fra begynnelsen.
Har du skadet deg?
Jeg overdrev bare litt. Det går bra.
Det er fint å se Roci i orden igjen.
Det må være i orden mellom oss.
Det går bra.
Det skjer noe på Eros.
Protomolekylet bygger noe, -
- og vi vet ikke hva.
- Hvordan...? - En av fangene samarbeidet.
Det er ord -
- i datastrømmen.
Stemmer.
Folk som snakker?
Men vi så hva som skjedde med Julie Mao.
Mener du at de fortsatt er i live?
Den eneste som kunne svare på det er død.
Eros er ikke ferdig ennå.
Og jeg tror ikke at vi kan redde den.
Men jeg vet at vi må gjøre noe.
Og jeg vet at jeg ikke kan gjøre det uten deg.
Vi gjør det sammen.
Vet du hvor du vil dra?
Eros.
Hva?
Det foregår noe fælt der.
Vi vet det.
Da vet dere at vi må utslette det.
Jeg tror du har rett.
Jeg vet at du vet at Dresden hadde sluppet unna med det.
Jeg drepte ham ikke fordi han var sprø.
Jeg drepte ham fordi det han sa ga mening.
Vet du hvordan vi kan ta en hel asteroide?
Med det.
Tekst: John Friberg