Strømnettet har fortsatt feil. Vi mistet det igjen.
Tilbakestill.
Ja, bosmang.
Hva faen smiler du for, kaptein?
Første gang vi skyter, går det slik.
Vi har det vi har.
Gå gjennom signalene igjen.
Vi burde ha sett om torpedoen detonerte.
Nagata? Hva gjør du?
Sjefstekniker Naomi Nagata, hva gjør du?
Jeg forstår at det er vanskelig for deg,
men vi har strømfeil i hele skipet, og du må...
Jeg jobber ikke for deg, og jeg jobber ikke for Anderson Dawes.
Jeg ga ordre om å skyte.
Vi måtte det. Ellers hadde innerne...
- Hadde du drept dem... - Hat meg senere. Jobb nå.
Beklager. Hvis jeg drepte dem...
Unnskyld.
Å, faen.
Torpedomotoren akselererer, men nærmer seg ikke.
Den burde ha kjørt seg opp i eksospotta vår nå.
Reglene er visst annerledes her.
Kanskje torpedoen var for rask. Miller sa at vi måtte bremse.
Det er som dusten i slyngeskipet.
Vent litt. Mener du at hvis ting går for fort,
blir noe nervøst og tar tak i dem?
- Det er ikke naturlig. - Jeg ser ingen stjerner.
Er vi i en gassky eller noe?
Det er som om noe omgir oss. Vi er i en jævla boble.
- Det er så mye støy. - Det minner meg om Eros.
For en beroligende tanke.
Rettelse. Torpedoen beveger seg. Sakte, men den beveger seg.
Når treffer den oss?
Den kjører ikke i vår retning lenger.
Den skal hit.
Jeg vet ikke hva pokker det er.
- Miller sa ingenting om det. - Miller?
Han dukket opp etter at Ringen ble aktivert.
Joe Miller? Han som døde på Venus?
Kanskje han ikke er død.
Kanskje han ikke er Miller.
Denne diskusjonen kan vi ta når vi har dratt herfra.
Ingen kommunikasjon eller våpen.
Jeg vil ikke havne i skuddhold
før vi kan forklare at meldingen var falsk.
- Den kom herfra. - Kan noen forklare det?
Annet enn at noe overtok skipet? Nei. Ingenting.
Det er førsteprioritet. Vi må sørge for...
- Hei! - Hva gjorde du?
- Amos. - Meldingen
prøvde å få oss drept.
Det var ikke meg, deg eller Alex.
- Vi kunne jo også dødd. - Du snoket på verkstedet.
- Han gjorde ingenting. - Unnskyld!
Jeg visste det ikke.
Det var en bakdør til navigasjons- og kommunikasjonslogger.
Bakgrunnsinformasjon. Ting dere ikke sa.
- Du kunne ha fått oss drept! - Jeg visste ikke at det var noe rart.
Det kommer noe gjennom Ringen. Det er smått.
En sonde.
Den rygger.
Var det alt? Hvordan...? Vent.
Det kommer noe annet gjennom.
Det ser ut som Xuesen.
- De fulgte kursen vår. - Anroper de?
Kommunikasjonen er nede. Aner ikke.
De sikter seg inn. Kanskje de ber oss stoppe.
Stopper vi, border de.
- Vil du gi fra deg skipet? - Nei. Vi fortsetter.
Torpedoene kommer ikke til å fungere.
Det er bra.
Vi må få i gang kommunikasjonen.
Vi må snakke med det skipet.
Fortell meg alt jeg trenger å vite for å fikse skipet.
Jeg vet jo ikke hva jeg gjorde.
La oss se om jeg kan få litt informasjon.
Miller?
Snakk til meg.
Hva skal jeg finne?
Miller!
...og i lys av de endrede omstendighetene
med angrepet på Seung Un
og den uventede aktiviteten på Ringen...
kaller jeg tilbake all sivil tilstedeværelse fra FN-oppdraget.
UNN Countee Cullen vil frakte alt ikke-militært personell
til stasjon Corely på Titan for debriefing.
Hjemtransport vil koordineres derfra.
Jeg hadde ikke gjort dette
hvis det ikke var beste måte å holde dere trygge på.
Takk for deres tjeneste og mot.
Så du at de tilbyr tredobbel lønn til de som blir igjen?
Jeg går med på 150 prosent. Tredobbelt. Noen kommer til å dø.
Det skjønner jeg. Jeg blir med til Titan.
- Hvor er Ren? - Jeg tror han var på Seung Un.
Faen, det visste jeg ikke.
Han sov nok ut rusen. Han døde som han levde.
Vis litt respekt.
Vi bør rydde ut av skapet hans. For familiens skyld.
Ja, ok.
Jeg forstår evakueringen.
Det er bare så frustrerende. Skulle ønske vi kunne bli.
Jeg også. Å komme så nær og så bli sendt hjem.
Hvis bare...
Miss Fagan. Er du her for å dele vår skuffelse?
Jeg? Å, nei.
Det blir jo godt selskap på Titan.
Det blir nok hyggelig.
- Skal du ikke være med? - Det kan jeg ikke si.
Jeg begynner å lure på om hun er her.
Hun dropper gjerne sitt eget selskap.
- Vi må komme i gang. - Jeg vet det.
Jeg skal finne dem.
Tror du at du eier meg?
Handlingene taler for seg selv.
Jeg ber ikke om lov.
Du får ikke bringe skam over familien.
- Familien er ikke mitt problem! - Ta dette senere, ok?
Datteren min får ikke hore rundt i Beltet!
Hore? Tror du det er det jeg er?
Jeg vet ikke hva du er.
Du trekker deg fra racerlaget uten å fortelle meg det...
Tror du ikke jeg ville si det? Tror du jeg liker å ha en far
som bryr seg mer om hva andre mener enn om meg?
Ikke vær latterlig.
Jeg hører alltid på deg.
- Ja. - Du er så utakknemlig.
Du er smålig, bortskjemt og dum...
Faen ta deg!
Faen ta deg.
Alt du gjør er korrupt, og jeg orker det ikke.
- Jeg ga deg alt. - Jeg vil ikke ha det.
Jeg er ferdig.
Julie.
Selskapet er over. Send dem hjem.
Jeg stopper racerlaget for resten av sesongen.
Vi starter opp igjen når søsteren din tar til fornuft.
Jeg kan ta over for henne.
Ikke vær absurd.
Jeg visste ikke at det ville skje.
- Hvem var kontakten? - Jeg traff dem aldri.
- Prøv igjen. - Jeg vet ikke.
Jeg lover.
Vil dette hjelpe?
Alex.
Ja?
Hjelper dette på kommunikasjonen?
- Vet ikke. Det er Naomis greie. -Jeg visste du ville si det.
Greit. Jeg tar det herfra.
Du gjorde det, så du har ansvaret.
Jeg spør én gang, og så dreper jeg henne.
Hvordan fikser jeg skipet?
Vi vet ikke!
La ham svare.
Svar meg!
Alex! Hva nå?
Xuesen sendte akkurat ut et par sonder.
En av dem drar tilbake.
Den kjørte fortere og fortere
til den ble stoppet av... hva det nå er.
Nå dras den inn i midten, akkurat som Behemoths sonde.
Hvor fort gikk den da den ble stoppet?
Rett over 18 000 km/t.
Ok. Vi har fartsgrensen.
Jepp. Og Xuesen akselererer.
Det er mer enn vi gjør. Så de tar oss igjen.
Jeg vil ikke bli tatt.
Match kurs og hastighet. Hold oss unna dem.
Greit.
Den andre sonden kjører ikke gjennom Ringen.
Den er på vei mot boblen.
Hoss, den andre sonden...
Den er borte.
Hva mener du med borte?
- Fløy den ut av Ringen? - Nei, det ser annerledes ut.
Sonden holdt fartsgrensen,
kom borti den andre siden av boblen,
og så skjedde det noe med den. Den forsvant bare.
Da får vi holde oss unna kantene.
Ja. Det er nok lurt.
Snur vi, tar MCRN oss.
Kjører vi rett frem,
treffer vi den andre siden av boblen.
Vi har frem til da til å finne på noe annet.
- En Mars-sjekte kom ut av Ringen. - Godt å se at det er mulig.
De kringkaster.
Til meg.
Alle skip i området, dette er en MCRN-alarm.
De elektromagnetiske forstyrrelsene i Ringen
er for kraftige for kommunikasjon.
MCRN Xuesen er på den andre siden
på jakt etter Rocinante og vil pågripe.
Vi fraråder å reise gjennom Ringen
før vi har vurdert situasjonen.
MCRN ut.
Hvor er sjefsteknikeren?
Ser du til meg?
Det også.
Når er nettet stabilt?
Det er klart til vaktskifte,
men systemet er laget for et generasjonsskip, ikke for strid.
Det er ikke det beste verktøyet for jobben,
men det er det vi har.
Jeg har nyheter.
Vennene dine overlevde.
- Hva? - Det virker slik, i alle fall.
MCRN stakk hodet ut igjen
for å si at de skal arrestere Holden
og at vi skal vente så lenge.
De hadde ikke sagt det hvis Rocinante ble utslettet.
Ble skipet skadd?
Jeg vet ikke.
Hva med Holdens melding? Og Seung Un?
Jeg vet ingenting om det, men det gjør vi snart.
Skal vi gjennom?
Vi dro ikke helt ut hit for å bli kommandert.
Jeg er glad. For at den gamle gjengen din overlevde.
Jeg er glad på deres vegne. Jeg ville ikke utslette dem.
Du skjøt på dem.
Det var faktisk kapteinen, men jeg hadde gjort det samme.
Vi måtte vise innerne det, slik at vi ikke ble satt i bås med Holden.
Hadde vi fått skylden for Seung Un, hadde det blitt strid.
Holden gjorde ikke det der.
Han blir lurt.
Jeg tror deg.
Så det er greit å drepe uskyldige?
Det gjør det bare verre.
Ikke hvis de beskytter mine.
Jeg vet hva du føler. Skyld, keyá? Fordi vi satte besetningen i fare.
Skyldfølelse er som salt.
Litt fjerner bitterhet.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg savner mannskapet mitt.
Tynan var et bra skip. Bra folk. Mosh gut pirata i Beltet.
- Hvorfor forlot du dem? - Jeg vokste fra dem.
Slik du vokste fra skipet.
Men så skjer det noe.
Og vi glemmer det.
Vi husker bare det fine.
Vi begynner å tenke at vi kan få dem tilbake.
Være de vi var før.
Eller versjonen vi husker.
Det er ikke feil å prøve.
Det fungerer ikke.
Lar du nostalgien lure deg, kommer du til å angre.
Du forlot besetningen av en grunn.
Jeg forlot OPA lenge før jeg forlot Roci.
Nå er du tilbake, og vi trenger deg.
Jeg skal reparere skipet.
Greit nok.
Hoss?
Er alt i orden der inne?
Hei.
Jeg kunne ha ropt.
Jeg ville ikke forstyrre i tilfelle du...
Så...
Ingen...
Ingen Miller?
Miller!
Jøss.
Slipp meg, din jævla...
- Du kan ikke gjøre dette! - Stopp, Amos!
- Stopp! Du kan ikke kaste dem ut! - Jo.
- Det hjelper ikke. - Hjelp oss! Han er gal!
Knepp igjen.
De skulle hjelpe deg med kommunikasjonen.
- Det kan de ikke. Jeg sjekket. - Hvordan hjelper dette?
Siden kommunikasjonen er nede, kan vi bare kommunisere personlig.
Mars vil ikke arrestere dem for å ha stjålet et skip, så...
Du også. På med hjelmen.
Jeg skulle bare sende kameramannen, men med hanskene på romdrakten...
Du vet hvordan han... Han er jo blind.
På tide å dra.
Vent.
Husk å si at vi ikke sprengte Seung Un.
Si hva som virkelig hendte.
Alt ikke-nødvendig personell må melde seg til en avreiseoffiser
for å bli tildelt et evakueringsskip.
Alle som ikke følger direktivet
vil bli fjernet og plassert på første tilgjengelige skip.
Fascinerende, ikke sant?
Virkelig.
Det blir ikke det samme å se den fra Titan.
Det blir akkurat det samme. En skjerm er en skjerm.
Det er sant. Det er bare...
Jeg prøvde bare å være hyggelig. Det blir ikke det samme.
Man må virkelig være her.
Når drar du?
Når jeg drar?
Er ikke du gift, pastor?
Jo, jeg er... gift.
Du skal visst ikke dra.
Nei. Jeg er med hele veien.
Hvordan klarte du det?
Utpressing. Det høres så bra ut.
Førstestyrmannen skal pensjonere seg.
Og han har søkt jobb i et av mors firma.
Slik fungerer verden.
Kan du trekke i tråder for meg også?
- Hvorfor vil du det? - Hvorfor vil du?
Jeg er en aldrende debutant
som fyller tomheten og angeren med søken etter spenning.
Din tur.
Det er det første mirakelet i min levetid.
Det er det eneste mirakelet i min levetid.
Og det er ikke et ekte mirakel...
...men det forandrer alt.
Og å være så nær og måtte snu? Det føles feil.
Hva med at jeg føler et kall?
- Det er å gå for langt. - Ja.
Hva med at jeg må se hva som finnes der ute?
Bedre.
Du vil oppfylle et egoistisk ønske om å være med på noe utrolig.
Ja.
Vi har angrepet innernes...
Jeg visste at det var noe rart med fyren.
Solsystemets helt meg i ræva.
Lurer på hva annet han lyver om.
Alt, sikkert.
Det får vi vite når støverne tar ham.
Jeg har søkt om full støtte.
- Det får du aldri. - Det skader ikke å prøve.
Han trenger det ikke.
Jeg vil se papirene hans.
Hei!
Medarbeidervurderinger.
"Soledad har greie tekniske ferdigheter,
- men skaper sosiale problemer." - Det stemmer.
Drittsekk.
Hva skrev han om meg?
Stannislaw Kulp.
"Poeng for kompetanse." Han foreslo forfremmelse.
Det hadde du ikke trengt, Ren.
Melba Koh. "Melba er ny og har mangelfulle ferdigheter."
Det stemmer.
- Legg den tilbake. - Det er bra greier.
"Hun har potensial. Med litt hjelp
kan hun bli en strålende tekniker. Verdt å investere i."
Ikke i kveld.
Jeg arrangerte selskapet for deg. Nå har alle gått,
og de kommer til å snakke om hvilken katastrofe det var.
La dem.
La dem?
Ikke bare om deg, men om meg og far.
Du ydmyket oss.
Far har gjort alt for deg, og du behandler ham som dritt.
- Jeg er lei av det. - Av hva?
Lei av deg og skinnhelligheten din.
Hvor skal du?
Til belterne dine?
Redde menneskeheten?
Vet du hvor nedlatende du er?
Du er narcissist.
Ikke bare gå. Ikke våg å vende meg ryggen!
Jeg er lei av å bli ydmyket av deg.
Faren vår er en skadd mann.
Du blir aldri god nok for ham.
Hva med nå?
Nei.
Ingenting.
Først ville ikke Miller holde munn. Nå er han borte.
Kanskje han forsvant i Ringen. Jeg vet ikke. Dere, da?
Våpen og komm er ødelagt.
Det Cohen gjorde med Roci gikk dypt.
- Hun må repareres på et verft. - Greit.
Vi kan ikke snu. Da tar Mars oss.
Vi kan ikke fortsette, for da treffer vi boblen og dør.
Vi kan ikke snakke med noen eller skyte oss ut.
Vi får håpe på at Monica og Cohen la inn et godt ord for oss.
- Ikke regn med det. - Alex synes jeg var for hard.
Jeg var snill.
Skulle ønske du hadde hørt med meg.
- Beklager. - Det går bra.
Ok, så...
Hva skal vi gjøre?
Overgi oss.
Vi bremser og lar dem borde.
De ser at det var sabotasje, og vi blir renvasket.
Kanskje for terrorgreia.
- Men de kommer til å ta Roci. - Sannsynligvis.
- Det er enten det eller å dø. - Jeg trodde ikke det ville ende slik.
Hør etter.
Dette er deres kaptein.
Og dette er deres skip.
Dette er deres øyeblikk.
Dere tror kanskje at dere er redde, men det er dere ikke.
Det er ikke frykt.
Det er skarphet.
Det er makt.
Vi er beltere.
Ingenting i tomrommet er fremmed for oss.
Dit vi skal er der vi hører hjemme.
Dette er det samme.
Ingen har mer rett til dette.
Ingen er mer forberedt.
Inyalowda drar gjennom Ringen og kaller den sin.
Men en belter åpnet den.
Vi er Beltet.
- Ja! - Vi er sterke. Vi er skarpe.
- Og vi føler ikke frykt! - Ja!
- Øyeblikket er vårt!
Fo Beltalowda!
- Ja! -Beltalowda!
- Beltalowda! - Ja!
Evakueringsferge til stasjon Titan Corely har nå ombordstigning.
Legg all bagasje på pallene og sørg for at den er merket.
- FN er ikke ansvarlig... - Hector.
Anna. Skal du også med denne sjekten?
Nei. Og ikke du heller.
- Jeg mister plassen min. - Plassen din er ikke der.
Jeg fant en måte vi kunne bli. Ikke spør, for...
Unnskyld meg, ma'am.
Det er ham.
Fenrik, du går ikke i uniform. Følg meg.
Nei.
Jeg kan ikke.
Kom, så blir det ikke desertering.
Jeg skulle slåss mot støvere og tynninger, ikke det der.
- Du er marinesoldat. - Du så hva som skjedde med Arboghast.
Føler du deg trygg?
Sperr meg inne på Titan. Jeg skal ikke gjennom den.
Få ham vekk. Beklager forstyrrelsen.
- Hei. - Trygg reise.
Hva er det?
Nei. Jeg kan ikke reise gjennom. Det er regler. Jeg kan ikke...
Jeg trodde du ville se den. Å være så nær, men måtte snu.
- Jeg kan ikke. - Er du redd?
Jeg også.
Men er du så redd at du gir fra deg sjansen til å være med på dette?
Det er første kontakt. Det skjer ikke igjen.
Hadde det bare vært meg, hadde jeg dratt.
Men jeg har familie.
Sønnen min er 11.
Han får ikke vokse opp uten far.
Det eneste jeg ser i Ringen...
...er mer mørke, og blod...
...ved føttene til et avgudsbilde.
Jeg tok feil.
Gud er ikke med oss her.
Dørene lukkes.
Hallo, min elskede. Jeg...
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det, men jeg...
Jeg skal dra gjennom Ringen.
På grunn av forsinkelsen
får du ikke meldingen før jeg har gjort det.
Og jeg får ikke høre stemmen din før jeg kommer tilbake.
Og...
...jeg kommer...
...tilbake.
Hei.
Jeg har sett deg på skipet, men vi har ikke møttes. Jeg er Anna.
- Jeg heter Melba. - Hei.
Blir du om bord under reisen?
- Ja. - Ja.
Jeg også. Men nå som det er bestemt...
- ...føler jeg meg overveldet. - Jeg vet hvordan det er.
Forstyrrer jeg deg?
Nei, jeg bare...
Nei. Det går bra.
Hvorfor ville du bli igjen?
Hvor er Julie?
Hurpen dro endelig.
- Ikke si sånt om søsteren din. - Du kalte henne verre ting.
Hun kan gjøre meg sint, det er riktig.
Hun minner meg om å være ung.
Hun har lidenskap.
Hun spyttet deg i ansiktet, og så beundrer du henne?
Hun har vilje nok til å føre navnet inn i fremtiden.
Hun nekter å la seg stoppe, selv av meg.
Hva gjør du?
Planlegger selskap.
Melba?
Går det bra?
Jeg ble igjen for risikotillegget.
Ha meg unnskyldt.
Du kjenner meg ikke, men jeg jobbet med faren din.
Ren var en venn, og jeg er lei for at han døde.
Jeg må sende en melding til faren min.
Han heter Jules-Pierre Mao. Ja, han.
Pappa.
Alt du fryktet ved protomolekylet har skjedd,
og i stedet for å bli hyllet som visjonær, råtner du i fengsel.
Slik er det.
Men jeg kan utslette han som gjorde det.
Det er noe Julie aldri ville ha gjort for deg.
Det skal du vite.
DE FORENTE NASJONER HAZUKI, REN
ADGANG NEKTET
Jeg trodde Ashford var paranoid.
"Lås sjektene", sier han. "Hvorfor?", spør jeg.
For at ingen skal desertere.
"Hvorfor vil noen det?", spør jeg.
Så...
Hvorfor?
Jeg kom tilbake av feil grunn.
Er jeg en feil grunn?
Beltet er i blodet ditt.
Vi er folket ditt.
Og jeg er glad i dere.
Det vil jeg alltid være.
Men du drar tilbake til dem. Til innerne dine.
Jeg forsto ikke hva jeg forlot.
Jeg var nostalgisk.
Og uten å si ifra til meg?
Jeg var redd du ikke ville la meg gå.
Du undervurderer meg.
Ikke kjør for fort der ute.
Hvorfor bremser dere? Det gikk jo bra.
- Hvor pokker har du vært? - Kom igjen. Vi må til åstedet.
- Vi må se på sporene. - Nei. Ingen krimhistorier.
Jeg vil vite det du vet.
Så du vil snakke om ikke-lokaliserte kvantehologrammer,
fasekonjugerte adaptive bølgeformer i hjernens mikrotubuli
som krever en lukket tidskurve
og Lorentzforgrening og...
Jeg venter.
- Et åsted, altså. - Et åsted.
Vi må stikke. Til stasjonen. Til kjernen.
Greia midt i her? Som tok skipet og torpedoene?
Jeg har en sak å oppklare. Du vil vite sannheten.
Du virker annerledes.
Signalet er ganske bra inne i Ringen.
Det er kjempebra. Kommer du eller ikke?
Rocinante, det er Naomi.
Jeg kommer hjem.
Roci, hører dere?
Folkens.
Det er meg.
Hold ut.
Jeg kommer.