NECUNOSCUTUL
Nu pot să cred! Tot la micul dejun?
Haideți, mă grăbesc.
Când terminați, puneți totul aici.
- 'Neața, Alejandro. - 'Neața, Carlos.
Iartă-mă că sun așa devreme, dar mă presează rău.
Dar ce se petrece?
E posibil să se afle totul.
Trebuie să le recuperăm înainte ca să afle clienții.
Cât timp avem?
Vestea poate să ajungă la public într-o lună,
o săptămână, două zile...
- Îți place? - Le spunem clienților?
- Absolut nimic. - Cât de prost poți fi?
Dar îți place mult!
Le oferim în schimb unul dintre fondurile noastre.
Sau unul din Asia, Europa, America.
Cunoști instrucțiunile de urmat.
- Dacă obiectează... - Marcos, Sara!
- Zici că e pentru binele lor. - În mașină.
Că analiștii noștri văd un profit înalt.
Și strângeți masa!
- Trebuie recuperate derivatele. - Mă schimb.
Copii, veniți cu mine.
Marta, îi duc eu!
Anulez o întâlnire
și merg direct la birou. Facem noi ordine.
Știam eu că pot conta pe tine.
Sună-mă când e gata. Trebuie să le spun și celor de sus.
- Bine. Pa. - Bun. Te sun eu.
- Marcos! - Da?
- Ai cheia? - Nu, era deschisă.
Mergi în spate. Aici am acte.
Ai pierdut!
Ce caută mingea aici??
Colegii nu cred că am autografe adevărate.
- Dă-mi-o. - Nu.
- Mingea! - Bine, na!
Sacoșa. Haide.
- Tată, m-a durut! - Astâmpărați-vă.
Miroase ciudat în mașină.
O fi răsuflarea ta.
Fiți cuminți amândoi. Am de făcut un apel.
- Carlos! - Un alt show pentru vecini.
Ce faci?
Am anulat o întâlnire și școala-i în drum.
Ziceai că nu-i poți duce, că ai o întâlnire ce n-o poți anula.
Am anulat-o...
A trebuit să amân întâlnirea mea.
Am crezut că-ți fac o favoare.
O favoare?
Poftim, Marcos.
E imposibil să vorbesc cu tine.
- Ce e, șefu'? - Victor? Cum merge?
M-a chemat Rojas de la centrală.
Așa devreme? Sper că le-ai închis în nas.
Da. Se pare că derivatele Lexin sunt toxice.
Rahat!
Vrea să le recuperăm fără să transpire nimic.
Dar ce studiu de fezabilitate au făcut?
Lasă asta, la noi sunt castanele fierbinți.
Ce să le spunem clienților care le-au cumpărat?
Vom pierde comisionul la cele pe care le vindem?
Îți spun la birou.
Tată, răspunde.
O s-ajung mai târziu. Merg cu Julia la doctorul ei.
Trebuie să te las.
- Ne vedem la birou. - Bine.
Ăsta-i al mamei voastre?
- Da? - Carlos?
Da.
Ce-ai crezut când ți-ai găsit mașina deschisă?
Cine e? Ce se-ntâmplă?
Ești un fiu de cățea, știai asta?
Ce dracu'?
- Ce vrei? - Asta-i problema.
Ce vreau eu. Adică ceea ce-mi vei da.
N-am timp de glume.
Taci și ascultă.
Stați toți trei pe o bombă
ce va exploda dacă oricare dintre voi se ridică.
Ai înțeles?
BIROUL
Carlos, bună dimineața.
Bună, Mercedes.
Amână întâlnirea cu cei de la imobiliare pentru ora 11.
Altceva?
Da, sună centrala și cere-le documentația
noilor planuri de aplicare.
- Bine? - Bine, ne vedem curând.
NECUNOSCUT
I-ai spus prietenului tău că flirtezi cu un alt băiat?
Nu, dar îi spun că uzi patul în fiecare noapte.
- Mama zice să nu glumim despre asta. - Nu glumesc. E o treabă serioasă.
- Vezi mesajul ăsta? - Idioato!
Să-l trimitem, poate ne ajută cineva s-o rezolvăm.
Uite-te la telefon...
Am să scriu că Marcos
e un băiat de 9 ani care face în pat.
- Uite. - Marcos, nu mă lovi!
Nu te lovesc.
Uite, uite!
- Auzi, Marcos? - Dă-mi telefonul!
Nu mă poți ajunge, piticule!
Marcos, nu mă mai lovi!
N-aș ieși din casă dac-aș fi în locul tău.
Lasă-mi părul.
- Atunci dă-mi telefonul. - Marcos, stai locului!
Tată!
Ești o pacoste.
- Uite ce scriu. - Dă-mi telefonul!
- Da? - Să nu-mi mai închizi telefonul!
Mult ți-a trebuit să răspunzi. Ai spus cuiva?
- Nu. - Bine-ar fi.
Că de-mi mai închizi în nas, sau dacă am eu chef,
îți arunc în aer mașina.
Copiii sunt cu mine în mașină. Glumești?
Nu, nu glumesc.
Bună zi ți-ai găsit să duci copiii la școală!
Așa că să stea pe locurile lor, iar tu pe-al tău.
- Dă-mi-l! - Stai cuminte!
Copii! Hei, copii!
- Marcos, pune-ți centura la loc. - Tată, ce e?
- Stați pe locul vostru... - De ce?
Pune-ți centura!
- Așa trebuie. - Sara a fost!
Dacă ești certat cu mama, nu te lega de noi.
Stați pe locurile voastre.
- Dar... - Fiindc-așa spun eu!
Îmi vreau banii.
Ce bani?
67.547 euro în cash.
Și un transfer de 420.000 în contul de pe tabloul tău de bord.
Și nu încerca cu IT-știi tăi să falsifici transferul de date.
Ai priceput?
- E imposibil. - Ba da, e posibil.
Chiar dac-aș vrea, e imposibil.
Sucursala n-are atâția bani
și nu-i pot transfera decât dacă sunt la birou.
Nu poți lucra dinafară tocmai ca să eviți situații ca asta.
Nu te juca cu mine.
De mult timp pregătesc asta.
Azi e vineri, sfârșit de lună.
Sunt grămezi de state de plată și bani de pensii în bancă.
67.547 din contul tău, fără să trezești bănuieli.
Nu am atâția bani în cont.
- Nu ai? - Nu.
Sunt 5.779 euro în contul tău.
1.768 în contul curent al soției,
și alte 60.000 în conturi de economii.
- Egal cu 67.547 euro. - De ce ne-am oprit?
Banca e întotdeauna prima.
De unde știi toate astea?
Hai, mișcă-te și-mi adu banii.
Te urmăresc prin GPS și bomba o controlez eu,
așa că nu face vreo prostie.
Încă nu știu dacă vorbești serios sau nu.
Tu și copii tăi nu veți scăpa cu viață
dacă nu-mi dai ce-ți cer, Carlos.
- Înțeles? - Tati, școala!
Tată, treci de școală. Tată!
Trebuie să fie vreun mod...
Taci din gură și ascultă.
Ori îmi dai banii, ori apăs pe buton.
Rahat, nu-ți pot da banii ăia.
Nu te juca cu mine!
- Nu! - Tu ești managerul de filială.
- Sigur că-i poți strânge. - Puneți-vă centura!
Voi doi, stați cuminți. Puneți-vă centurile.
Ce e, tată?
Măcar de data asta, puteți face ce vă spun?
- De ce? - Pentru că zic eu, și gata!
Puneți-vă centura.
Haide, spune-le.
Bun...
M-a sunat un om
să-mi spună că e o bombă sub scaunul fiecăruia
- și, dacă ne ridicăm, va exploda. - O bombă?
Da. Probabil e o glumă,
iar eu sunt un fraier, dar trebuie să fiu sigur.
Bine lucrat.
Aveți doar puțină răbdare.
Vorbești serios? Așa ceva nu se-ntâmplă azi.
- Zâmbește... ești pe YouTube. - Nu vă mișcați, bine?
Și ce faci? Chemi poliția?
Dacă chemi poliția, sau văd un copoi lângă mașină... bum!
Ce-mi ceri e imposibil.
Ca să mânuiesc atâția bani trebuie să fiu fizic la birou.
Și nici așa nu e ușor.
Să începem cu cei 67.547 euro ai tăi.
Majoritatea sunt ai soției.
- Puțin îmi pasă. - Înnebunesc.
Pune-l pe difuzor. Vreau să-l aud.
- Sara, te rog. - Vreau banii, acum!
De unde-i fotografia asta?
De pe Facebook. Mama a încărcat-o, când încă eram o familie normală.
Fotografia de pe telefon.
Nu-i așa, Carlos? Uite ce familie frumoasă ai.
Sunteți tare drăguți toți.
Așa că fă-o pentru ei.
Fă-o pentru familia ta.
- Unde ți-e mingea? - În portbagaj.
Ce caută copiii aici?
- Arată-ne-o. - Ce se petrece?
Copii, Marcos nu merge azi la școală.
- Știam eu că n-o ai. - O am,
dar e o bombă sub noi.
- O bombă... ce jalnic! - Scapă de ei.
Dă-te jos de-acolo. Dă-te jos.
Marcos glumește, nu-i nicio bombă. Dă-te jos!
Stați, stați!
Tu ziceai că e o bombă!
Ce se petrece, Carlos?
- Acum ei mă cred un mincinos! - Halal prieteni.
Încerc să văd cum să-ți fac rost de bani.
Pleacă de-acolo.
Pleacă înainte ca lucrurile să fie și mai complicate.
Dacă pic la examen
mama va fi tare mânioasă pe tine. E incredibil.
Ascultă, Carlos.
Voi fi mereu în contact cu tine pe telefonul din cutia de mănuși.
Sună banca pe telefonul tău
să-ți pregătească banii, apoi sună-ți soția.
Mai târziu îți voi spune unde să lași banii.
Totul foarte simplu,
nu chemi poliția, nu chemi pe nimeni, pricepi?
Da.
Și ține minte,
dacă închizi sau încerci ceva necurat,
apăs pe buton și totul se termină.
Am să chem banca.
- Bună, Carlos. - Bună, Mercedes.
Auzi, azi nu pot merge la birou.
Marcos a căzut de pe bicicletă
și-l duc la urgențe.
Sărmanul!
Vreau să-mi faci un serviciu.
Scrie mamei. Spune-i tot. E bine?
Să anunțe poliția. Fără uniforme. E doar speriat, nimic serios.
Va trece Marta pe la voi să semneze pentru bani.
Vreau să-mi închizi contul comun
și fondul pe numele ei.
- Tot? - Tot. Îți explic mai târziu.
De ce n-o faci chiar tu?
Trebuie să-l duc pe Marcos la urgențe.
- Tranzacția poate aștepta. - S-a întâmplat ceva rău?
Fii atent ce spui.
Totu-i în regulă.
E cald afară. Cald...
- Înțelegi? - Cald? Ești sigur?
Sigur. Codul folosit de bancă pentru a zice că totul e în regulă.
M-ai îngrijorat pentru un moment.
Lasă grijile și ocupă-te de treabă.
Nu te speria. Unul l-a sunat pe tata... Sunt doar aproape 68 mii.
...și zice că avem o bombă în mașină. De ziceai "rece" mă speriam rău.
Iartă-mă, dar încă mai tremur.
- Sigur. - Carlos, nu te prosti.
Pregătește totul. Marta va trece curând.
- Dă-i prioritate. - Bine. Totul va fi pregătit.
Puțin mai crede mama în tine dacă pune totul pe numele ei.
Trebuie să fac pipi.
Întotdeauna fac înainte de ore.
Acum îmi sun soția, bine?
Da, dar ține minte ce ți-am spus.
Bună, aici e Marta. Lasă un mesaj după bip.
Marta, sună-mă când auzi asta. E important.
Probleme cu soția?
Da, dar nu-i nimic, o să sune ea.
Acum sun la filială. Am nevoie de ajutor dinăuntru.
Vorbesc cu Victor, managerul adjunct.
E de încredere.
- Nu va suna alarma. - Sunt sigur.
- Carlos! - Victor, ascultă. Ascultă.
- O să sune ciudat... - Scuză-mă...
Ascultă-mă!
Unul pe altă linie spune că a pus o bombă sub scaunele noastre.
Uite, Carlos...
Victor, trebuie să mă ajuți cu un transfer.
Îmi asum responsabilitatea.
Bine, dar ascultă-mă și tu.
Tipul ăsta m-a sunat și pe mine!
Cum?
M-a sunat și pe mine.
Unde ești, Victor?
În mașina mea.
În fața casei noastre. Cu Julia.
Ce-i asta, Carlos?
Totul va fi bine. Nu aveți grijă.
- Ești sigur? - Da, nu vă temeți.
Dumnezeule mare!
Important e acum să rămânem calmi.
- Cum să fim calmi?! - Vin la voi.
Vino repede încoace și explică-ne.
Păstrează-ți mintea limpede.
Du-te la ei, liniștește-i,
și începeți să-mi pregătiți banii.
Tată! Ai înnebunit?
Ce faci, Carlos?
Ce faci, tată?
Ce dracu vrei? Dacă sar în aer, sari și tu!
- Ce-a fost asta? - Ticălosule!
Ce dracu a fost asta? Răspunde!
Javi, ai pățit ceva?
L-ai lovit pe prietenul Sarei!
Ce-a spus băiatul?
- Ce-a fost zgomotul ăla? - Ești nebun?
Ce zgomot a fost?
Nu vă mișcați de pe locurile voastre.
Doar o ciocnire cu un scuter, dar îți aducem noi banii.
Carlos, nu te juca.
Mașina e plină de exploziv.
Nu mă joc. Abia l-am atins. Nu l-am văzut.
Nu mă lua drept prost.
- Credeai că sunt eu, nu? - Nu, a fost un accident!
Hai, riscă viața copiilor tăi!
Și soția ta? De ce nu sună?
- Sara! - Ce?
- Sun-o pe mama ta. - Sun-o tu!
- Sun-o pe mami, te rog. - Tată...
mă-nnebunești.
- Tată! - Ce?!
Nu mai rezist!
Nu-i nimic. Fă în pantaloni,
dar nu te mișca.
Prefă-te că pantalonii sunt cearceafurile.
- Tot căsuța vocală. - Ieși din ea.
- Tată! - Sună la universitate.
Numărul?
Habar n-am! Caută-l online!
Era tipul tău sau cel cu care-l înșelai?
Taci odată, bine?
Știi cât de important e pentru mine.
Carlos!
- Sunteți bine? - Ce dracu-i asta?
Totul va fi bine.
Ce vrea e imposibil. Ăsta-i nebun.
- Calm, Victor. - Nu pot, la dracu'!
Rahat!
Nu putem accesa sistemul din afara biroului.
- Victor, ascultă-mă. - Nu, ascultă-mă tu!
Carlos, calmează-l pe idiotul ăla sau va da totul peste cap.
Tată, trebuie să fac pipi!
- Îl cunoști? - Nu.
Poate în cel mai bun caz
vom deveni faimoși pe YouTube cu sperietura de moarte trasă.
Așa i-am spus. Nu poate fi serios.
Patinezi pe gheață subțire.
Crezi că-i a ta strada?
- Scuze. Stați liniștit. - La naiba!
Ce contează acum e să facem ceea ce ne cere. Bine?
- Bine. - Așa te vreau.
Stai așa! Un moment! Un moment!
Rahat! La naiba!
I-am spus câți bani sunt în contul meu și al tău.
M-am speriat.
Nu-ți face griji. Așteaptă.
Victor, trebuie să plec.
Ce-i cu tine? Nu vezi că parchez?
Trebuie să parchez urgent.
E la fel pentru toți.
- Ce e? - Trebuie să plec.
Julia, ce faci?
Vezi? Și el crede că-i o glumă.
- Hei! - Doar un minut!
Carlos, convinge-o pe isterica aia.
Fă-o sau ești terminat.
- Julia, stai în mașină. - Te miști de-aici?
- Da. - Julia, ce faci?
Mută mașina și-apoi vorbește cu Julia, ori cum o cheamă.
E o prostie, mă duc la doctor.
- Sigur că e. - Hei!
Plec. Plec.
- Nu, Julia, nu! - Închide ușa!
Carlos! O să strice totul!
Convinge-o pe idioata aia, acum!
- Te rog, Julia. - Julia, ascultă.
- Trebuie să plec. - Mă auzi?
Un minut, la naiba! Carlos!
- Carlos! - Julia!
- Închide ușa! - Ascultă-mă, te rog.
Să nu facem vreo prostie, bine?
Bine? Da?
Așa-i mai bine. Sunt sigur că ai dreptate,
dar mai bine arătăm ca idioții decât ca morții.
Oricât de îndepărtată e posibilitatea.
Julia, dragă, te rog.
Iubito, închide ușa.
Bine, dragă, bine. Minunat.
Perfect, Carlos, asta e.
Suntem în regulă.
Acum ce dracu' facem?
Tot ce spune el, da?
N-avem de ales.
Tu și Victor îmi obțineți acum banii, da?
- Da, asta e. - Fără șmecherii.
Vreau să aud tot, spune-mi pas cu pas.
- E o nebunie! - Mă auzi, Carlos?
Julia, nu!
- Pleacă de-acolo. - Ai pățit ceva, Marcos?
- Marcos, ești teafăr? - Carlos, pleacă de-acolo!
Pleacă de-acolo până nu vine poliția.
Carlos, ieși de-acolo!
Tată, am făcut pe mine.
Nu-i nimic, dă-i încolo de pantaloni.
Tată, nu e pipi!
- Nu e pipi! - Marcos!
Marcos!
Marcos, liniștește-te, o să fie bine.
- Ce-i asta? - Doamne!
- Te rog, tati...!
Marcos, vorbește cu mine!
Marcos!
- Doamne! - Ușurel!
Tată, fă ceva!
Treci înapoi pe drum.
Încă ești prea aproape, mai indepărtează-te.
Hai, ieși de-acolo!
Ieși de-acolo și adu-mi banii!
Adu banii, Carlos!
Mă auzi? Ieși dracului de-acolo și-mi adu banii!
Haide, Carlos.
Ticălosule! Fiul meu e rănit!
Iar pe ei i-ai omorât, nemernicule!
Taci din gură sau te omor în clipa asta!
Ai convins-o că nu era o amenințare reală!
Tu ai făcut-o! Tu i-ai omorât!
- Mă auzi? - N-am omorât pe nimeni!
N-am omorât pe nimeni!
Tată, nu mai pot!
- Sara, apasă! - Ajută-mă, nu mai pot!
Urnește-te, Carlos!
Carlos, ieși de-acolo!
Să mergem la spital. Te rog!
- Tată, o vreau pe mama. - Rezistă, Marcos.
Du-te drept înainte, nu ocoli.
- Repede! - Unde dracu' mergi?
- Îmi duc fiul la spital. - Nici vorbă!
Întoarce și oprește, ori arunc mașina în aer!
Ai văzut ce-a pățit Victor. Întoarce!
Tată, unde mergem?
Unde mergi?
Trebuie să-mi duc fiul la spital!
Adu-mi banii și poți să-l duci la spital!
Tată, haide, te rog!
Marcos...
Sora ta o să-ți facă un garou.
- Nu pot! - Încearcă să faci un garou.
Eu nu ajung la el! Leagă-l tu, te rog!
- Te rog, Sara! - E tare mult sânge!
- Nu pot, tată! - Centura!
Nu pot, tată! Îmi pare rău, Marcos!
- Haide, tată, te rog! - Acum!
Pune asta pe el.
- Îmi pare rău, Marcos. - Sara, te rog!
Nu ajung la el! Leagă-i tu garoul!
Ce se-ntâmplă, tată?
Nu știu.
Ce i-ai făcut? Uită-te la Marcos!
- De ce te cheamă omul ăsta? - N-am făcut nimic!
De ce e poza noastră pe telefonul ăla?
- N-am făcut nimic, Sara. - Uită-te la Marcos! Uită-te!
Liniștește-ți fata, Carlos!
- Nu i-am făcut nimic. - Niciodată nu e vina ta!
- Mă șantajează! - Mă crezi proastă?
Ce dracu se petrece?
Sunt manager de bancă, despre asta-i vorba.
Da, mereu același lucru!
Liniștește-ți fata și găsește-ți soția.
Nu... nu pot să dau de ea.
Știi de ce n-o poți găsi?
Știi?
Chiar știi?
Dacă n-o poți găsi, o să obții altfel banii.
Bună, aici Marta. Lăsați un mesaj după bip.
Mă doare!
Rezistă, sângerarea s-a oprit. Ai făcut o treabă bună, Sara.
De ce n-o rogi pe Mercedes să scoată ea banii din bancă?
Nu poate.
Ar răspunde ea personal.
Astea... sunt regulile în cazul unui jaf.
De ce nu-i iei direct din conturile clienților?
Comisioane false... te-am auzit vorbind la telefon.
Dar nu pot opera conturile clienților...
Nu mă grăbesc, Carlos.
E la fel de simplu: primesc banii, fiul tău poate merge la spital.
- E soția ta? - Sunt sunat de la centrală.
Ridică, să nu bănuiască ceva.
Vreau să faceți liniște, bine? Vă rog.
Dacă întreabă de Victor, nu știi nimic.
Fii atent ce spui.
Când ai să le spui copiilor la școală...
- Alejandro... - Te-am sunat la birou,
- dar mi-au spus că nu ești acolo. - Fiul meu a avut un ușor accident.
Da, mi-au spus. Sper că e bine.
Ai o voce ciudată. E grav?
Nu, nu e grav. Se pare că-i bine acum.
Mă bucur s-aud.
Ascultă, ai avut grijă de ceea ce-am discutat?
Da, tocmai voiam să te sun.
Clienții n-au fost încântați, dar ne descurcăm.
Recuperăm toate derivatele.
Ești a naibii stea!
- N-ai făcut-o bine. - Cine plânge? Marcos?
Da, piciorul îl cam doare, dar el îndură bine.
- Treci la esență, Carlos. - Ascultă, Alejandro...
O să facem asta, dar trebuie să le dăm ceva în schimb.
- Surprinde-mă. - Le-am oferit
un depozit garantat cu 5% dobândă.
Îl autorizez în 5 minute.
Trimite-i-l tot lui Mercedes la sucursală.
Îl voi gestiona de aici.
Totul va fi gata pe la amiază.
Excelent. Nu mă dezamăgești niciodată. Ești un as.
- Mulțumesc. - Nu vrei să vii
cu Marta și copiii să navigăm puțin?
- Pește la grătar... - Scuze, Alejandro,
mă sună doctorul, trebuie să te las.
Bine, îmi spui mai târziu.
Ai găsit o cale să-mi faci rost de bani?
Așa cred, am să sun la birou.
Tati, vreau să plecăm.
Plecăm curând acasă.
- Mercedes! - Îmi pare rău,
nu dau de Victor, răspunde robotul.
Să mai încerc sau vii tu aici?
Nu, am treabă. N-o să țină mult timp.
Victor nu va veni toată ziua.
Soția ta n-a ajuns încă.
- Da, știu. Banii sunt pregătiți? - Da.
Nu vom fi în stare să vărsăm toate pensiile azi.
Nu contează. Ascultă-mă! Ascultă-mă.
Centrala tocmai a aprobat
un depozit garantat cu dobândă 5%.
- 5%? - Sună-i pe clienții noștri VIP.
Trebuie să plasăm 420.000 în dimineața asta, bine?
Bine, am să notez..
Fă un cont nou pentru acest depozit
și dă-mi codurile ca să pot lucra de aici.
Să-l încărcăm înainte ca să semneze clienții actele?
N-ar fi pentru prima dată, nu?
Voiam doar confirmarea... Tu ești șeful.
Îți confirm. Grăbește-te, Mercedes.
Bine. Pe curând.
- Tată... - Da?
Stai puțin.
Te ascult, Carlos.
Am să plasez un nou depozit cu clienții noștri cei mai de încredere.
Banii vor intra într-un cont pe care-l pot gestiona de aici.
Pot transfera bani în el.
Așa de ușor?
Și asta-i tot?
Când va fi dat totul în vileag,
banca își va îndeplini obligațiile către clienți.
Da, sigur, sigur. Dar tu?
Tu ce?
Eu cum voi ști că după ce primești banii bomba nu va exploda?
Încă n-ai obținut nimic.
Vreau să văd banii în contul meu.
Și cele 67.000?
- Nu-i pot retrage din depozit. - Nu, Carlos, nu!
Vreau toți cei 67.000. Banii tăi!
Îmi trebuie timp. Nu-mi pot găsi soția.
Găsește un mod de a-i obține. Nu mă grăbesc.
Cei 67.000 ai tăi.
Sara, unde e mama ta?
Sara, te rog.
E cu Angel.
Tatăl lui Eli, o fată de la școala mea...
El și mama sunt prieteni.
Eli mi-a dat numărul lui.
Nu mai implica pe nimeni în asta.
Cum te simți?
Rezistă, nu mai e mult.
- Alo? - Vreau să vorbesc cu Marta.
Ați greșit numărul.
Sunt Carlos. E urgent. Dă-mi-o pe Marta.
Ai greșit numărul.
Ascultă, idiotule, puțin îmi pasă ce faci.
Dă-mi-o, ori îți jur că-ți sparg mutra! Mă înțelegi?
- Carlos? - Marta...
Marta, ascultă.
- De unde ai numărul? - Ascultă-mă, te rog.
Sunt cu copiii în mașină.
- Marcos? Copiii? - Ascultă-mă!
- Nu sunt la școală? - Marta! Marta, ascultă.
Cineva zice că e o bombă sub scaunele noastre.
- Ce tot vorbești? - Mamă, vreau să ies de-aici!
O va detona, dacă nu mergi la bancă...
Carlos, ce tot spui?
Ascultă! Nu vorbi cu nimeni.
Nu chema poliția, nu chema pe nimeni.
Vreau să te duci la bancă...
- Ce-i asta? Ce faci? - Ascultă-mă odată, te rog!
Unde sunt copiii? Vreau să vorbesc cu ei!
Convinge-o, ori va strica totul.
Amintește-ți ce-a făcut Julia, n-o da iar în bară.
Nu-i spune despre Marcos. N-ar putea suporta.
- Sara! - Mamă... aici Sara.
Ești în regulă, iubire?
Da.
Da, suntem în regulă.
Mamă, te rog,
acum ascultă-l pe tata.
Încercați să vă-nțelegeți.
Bine.
Bine, dă-mi-l pe tati.
- Marta? - Carlos.
Banii sunt pregătiți.
Sunt la Mercedes.
Toți câți avem.
Toate economiile tale.
Am să-ți returnez fiecare bănuț...
Puțin îmi pasă de bani! De copiii mei mă doare!
Nimic n-o să li se-ntâmple, îți jur!
- Trebuie să sunăm la poliție. - Nu, Marta, în niciun caz!
- Dacă chemi poliția... - Convinge-o, Carlos.
Ce e cu Marcos?
- Nimic. - Dă-mi-l pe Marcos, te rog.
Vei vorbi cu el, dar mai târziu!
Te rog!
La naiba, Carlos, iar o dai în bară.
Fă-o să-și revină, să nu spună nimănui!
- Carlos. - Nu-i spune de picior.
- Mamă... - Scumpule, cum te simți?
Bine, doar un pic speriat.
- Ia-o domol. - Vreau să merg acasă.
Bine, dragule. Dă-mi-l pe tati.
- Bine. - Te iubesc.
- Marta, du-te la bancă. - Să se ducă singură.
- Du-te singură. - Bine, mă duc.
Pornește mașina. De prea mult timp stai aici.
Te rog, lasă-mă să-mi duc fiul la spital.
Știi ce trebuie să faci.
Cei 67.542 lichizi ai tăi
și transferul a 420.000 în contul meu.
De îndată ce-ai făcut asta, te poți duce la spital.
Mă doare...
Aproape-am ajuns. Curând mergem la spital, da?
Amintește-i soției să meargă singură.
Fără tâmpenii înăuntrul băncii.
Spune-i să-și păstreze calmul și totul va fi în regulă.
Marta, unde ești?
Aproape de bancă.
E mama!
Soția intră chiar acum în bancă.
Spune-i să ducă banii la Plaza de Los Jardines.
Marta, trebuie să duci banii la Plaza.
Bine? Du-te singură.
Am intrat în bancă.
Mercedes nu știe nimic. Te rog păstrează-ți cumpătul în fața ei.
Bine, te sun curând.
Să nu facă pe deșteapta. Unde e?
E înăuntru.
Dacă i se întâmplă ceva, jur că...
Carlos, Carlos, ascultă.
Nu ești în situația de a amenința pe cineva.
- E singură? - Da, e singură.
Bine.
Pleacă, pleacă!
Pleacă, ori murim toți!
Tată, e un avocat, știe ce face.
- Carlos, ce e? E cineva acolo? - Nu, nu, nu!
Cu cine dracu vorbești? Ce-a zis fata ta?
Cine dracu' te ajută?
- Carlos? - Nu s-a-ntâmplat nimic.
Cum nimic? Cu cine vorbești?
- Soția mea... - Carlos!
Soția mea a venit cu un prieten, dar nu-i nimic.
Ce afurisit de prieten?!
- Se duce singură! - Se duce singură.
- Mișcă de-acolo! - Mă mișc.
Scapă de el. Fără surprize.
- Marta? - Ajung acolo într-un minut.
Marta, du-te singură, te rog!
Du-te singură. E bine.
Merg singură. Vreau să vorbesc cu copiii.
Nu acum. Sunt bine, zău.
Sunt bine. Vorbești mai târziu cu ei. Nu acum, te rog.
Totul va fi bine dacă face ce trebuie.
Și singură, Carlos. Fără prieteni.
E multă lume pe-aici.
N-o văd.
Să lase banii în coșul de gunoi de lângă estradă.
Marta, te vede.
Banii lasă-i în coșul de gunoi de lângă estradă.
- Și pleci, da? - Bine.
Vine un bărbat înalt. El o fi?
Habar n-am. Pleacă, Marta! Te rog!
Pleacă odată!
Carlos, văd polițiști!
Marta!
Marta, ce se-ntâmplă?
L-au prins, Carlos, l-au prins!
Cum adică "l-au prins"?
O capcană! Ai vrut să mă atragi în ea?
- Nu, nu, nu! - Închide telefonul!
- Marta, nu e el! - Închide!
Nu-i el, nu l-au prins!
Ce?
- E rănit Marcos?! - Nu, nu, nu!
- Fiul meu e rănit?! - Închide telefonul, la dracu'!
Închide imediat!
Închide, Carlos!
Cine-a chemat copoii? Cine?
- Eu nu! - Prietenul ăla?
Nu știu, nu eu i-am chemat.
Ai stricat totul!
- Tot! - Mă doare!
Îți dau toți banii, dar lasă-mă să merg la spital.
- Sună-ți clienții! - Vreau la mama...
- Da. - Mi-i datorezi!
488.000 euro.
Banii tăi și cele 420 de mii.
O să mi-i dai toți mie!
- Vreau nenorociții ăia de bani! - Lasă-mă să merg la spital.
Dacă vrei să mergi acolo, știi ce trebuie să faci!
Soția ta a stricat totul!
Fiul tău va muri în mașină dacă nu-mi aduci banii!
N-ai sfârșit-o ca Victor pentru că știam că te vei descurca mai bine.
N-am să mai tolerez altă greșeală! Nici una!
Cheamă-ți clienții și fă rost de cei 488.000 euro!
Rezistă, Marcos.
- Da? - Alo, Clara?
Da, bună.
Bună. Sunt Carlos, de la bancă.
Da, Carlos. Spune.
Îi sunăm doar pe clienții de cea mai mare încredere,
clienți privilegiați, și prieteni,
pentru că avem o nouă și foarte atractivă ofertă.
Are un minim garantat de...
Carlos, te simți bine?
- Nu te lăsa doborât acum. - Nu te aud...
Iartă-mă, Clara, e o problemă de... acoperire.
E un minim garantat de 5%,
dar dacă vor fi fluctuații ale acțiunilor, obții și mai mult.
Sună bine, nu?
Da, e doar pentru clienții noștri de mare încredere.
- Dacă crezi... - Bine.
Orice sumă ai în gând,
Mercedes o va procesa acum, îți va trimite prin e-mail actele,
vom avea grijă de ea, vom ajusta detaliile,
iar tu vii să semnezi când vrei.
Ești sigur că nu există niciun risc?
Sigur, absolut sigur.
Bine, am încredere în tine.
În regulă.
- Mercedes îți va trimite totul. - Bine, mulțumesc.
- Mercedes? - Da?
Pune deoparte 25.000 din contul Clarei Mojan.
- Bine. - Gloria?
Eu sunt. Tu cine ești?
- Carlos, de la bancă. - Bună, Carlos.
Sunt Carlos Fargas, de la bancă. E un fond foarte performant.
E sigur?
Da, e cel mai competitiv de pe piață.
- Bine. - Ce dobânzi primesc?
- Sună bine. - E complet sigură.
Ne trebuie chiar acum lichiditățile, îmi pare rău.
Lasă-mă să mă gândesc.
- Domnul Mondero? - Da?
- Carlos Fargas. - Ce mult a trecut!
Avem un nou produs pentru clienții noștri.
Nu, nu sunt interesat.
Sunt economiile noastre, nu le putem periclita.
Așa e.
Niciun risc, Alicia, ți-o spun cu titlu confidențial.
- Și e sigur? - Absolut.
Ascultă, avem 71.000 acum.
Un pic peste 71.000.
- Vreau să-i văd în contul meu. - Îi vărs acum.
Tată, acum nu mă mai doare.
- Cum? - Asta-i bine, nu?
Tată...
- Nu-l mai doare! - Transferul, Carlos. Dă-i drumul.
- Nu-și mai poate simți piciorul. - Acum fac transferul.
Tată, o să mai pot juca fotbal, nu?
Sigur c-ai să poți.
Tată, nu-l mai simte!
Acum văd cele 71 de mii. Sună-i pe ceilalți clienți.
Tată, te rog!
Sunt 71.000, mai mulți decât aveam eu în depozit!
Lasă-ne la spital! Fiul meu a pierdut o mulțime de sânge.
- Tot n-ai ajuns la 488.000. - Tată, te rog!
Tată!
Încă 317.000.
317.000.
Marcos...
Tată!
Te rog, moare fiul meu!
Lasă-mă să-l duc la spital, te implor!
Tată!
Marcos...
Te rog, te implor, lasă-mă să-l duc la spital!
O să-ți procur toți banii. Te rog...
În genunchi te rog! Îmi moare fiul!
Tată, fă ceva!
Te rog!
Bine. Du-l la spital, dar doar îl lași acolo.
- Mergem la spital! - Tată!
Vorbește cu mine.
Vorbește cu mine, băiete!
Oprește motorul și identifică-te!
Ce se-ntâmplă?
- Oprește! - Carlos, ce se petrece?
- E poliția. - Mișcă sau sari în aer!
Fugi, Carlos! Ieși de-acolo!
Ieși din centru!
- Trebuie să merg la spital! - Tată, încetinește!
Uită de spital acum.
- Nu te lăsa prins! - Sunt în spatele meu!
- Ai grijă! - Nu-i lăsa să te prindă!
Ce faci? Încetinește!
- Păzea! - Unde mergi?
Ieși de acolo, Carlos!
Ce faci?
Tată, pune frânele!
Oprește imediat vehiculul.
- Stai! - Ce se petrece, Carlos?
- Poliția. - Mâinile sus!
Relaxează-te. Stai calm și găsește o cale de scăpare.
Nu pot!
- Trebuie să ne dați drumul! - Liniștește-te, Carlos.
- Găsește o cale. - Dați-ne drumul!
Oprește motorul! Dă-te jos din mașină!
Ușurel. Ușurel.
Pe mine nu mă pomeni, da?
- Oprește motorul și ieși! - Nici într-un caz!
Mă auzi? Oprește motorul și ieși din mașină.
- Nu pot. - Cum adică nu poți?
Asta e.
- Lăsați-mă să plec! - Nu te putem lăsa! Mâinile sus!
Să-ți văd mâinile, bine?
Știm că ai un băiat rănit cu tine. E adevărat?
Spune să-și retragă mașinile, ai o bombă și o vei detona.
- Sunt prins în capcană. - Nu vorbi cu mine, doar cu el!
- Sunt prins. - Nu vorbi cu mine, am zis!
Ce face tipul ăsta? Cu cine vorbești?
Lăsați-ne să plecăm, vă rog.
Nu ieși fără banii mei. Tot îmi mai datorezi 380.000.
- Cu cine vorbești? - 388.000!
Nu, mâinile sus, te rog!
Liniștește-te și spune-mi ce se-ntâmplă.
Zi-le să plece, ori detonezi bomba.
Nu pot să ies...
- E o bombă sub scaunul meu. - Bine.
Spune-le că o detonezi dacă nu pleacă.
Plecați cu mașinile de-aici!
Spune! Sau o spun eu!
Dacă nu-mi dați drumul, arunc mașina în aer!
- Ce vorbești? - Cu doi copii în spate?
Asta-mi spui?
Arunci mașina în aer cu copiii tăi în ea?
Cu cine vorbești?
Am degetul pe buton. Ai văzut ce-a pățit Victor.
A mai explodat o mașină.
Azi-dimineață, un Chrysler, cu același tip de bombă.
Bine, bine...
- Atunci trebuie să dai jos copiii. - Nimeni nu se dă jos, Carlos.
Nimeni.
Lăsați-mă să merg la un spital și voi lăsa copilul.
Amândoi copiii.
- Bun, toată lumea înapoi! - Ce se întâmplă, Carlos?
Blocăm ieșirile!
- Ai încurcat-o! - Cheamă dezamorsarea!
Grămadă de rahat inutil!
Ai promis că-i dai drumul băiatului!
Nu, lucrurile s-au schimbat!
Așa că fă dracului apelurile alea!
Vrei să-l salvezi pe Marcos, nu? Atunci adu-mi banii.
- Alo? - Sonia?
Da. Cine e?
Alo?
- Carlos, de la bancă. - Bună, Carlos.
Suntem... suntem...
Trebuie să te las, vorbim mai târziu.
Unde-i Espinosa?
Acolo, cu unitatea mobilă.
Vă rugăm evacuați clădirile cu calm și eliberați piața.
Repet,
evacuați cu calm clădirile și părăsiți piața.
Vă rugăm evacuați cu calm clădirile și părăsiți piața.
Repet,
evacuați cu calm clădirile și părăsiți piața.
H50 către K1.
Eliberați zona. Vreau contact vizual complet cu mașina.
Cer unități suplimentare pentru delimitare și evacuare.
Rămâi cu soția până spun eu altfel.
Salutare, Belén.
Domnule inspector... Pune-mă la curent.
Desigur.
Comand unitatea mobilă.
Acum 40 minute a sunat un bărbat
despre un copil rănit într-o mașină.
Cică șoferul i-ar fi zis propriei soții că e șantajat
și că trebuia să scoată toți banii din contul ei
ca să-i dea străinului în Plaza de Los Jardines.
- Cine-a sunat? - Avocatul soției. Sunt în divorț.
Ofițer, Unitatea Specială va opera de sus.
- Aici sau toată piața? - Tot.
Ambulanța e aici! Înapoi, vă rog!
O patrulă a fost în zonă și a oprit livrarea.
Am vrut să-l arestăm pe șofer, și a apărut schema cu bomba.
Acum e aici, cu cei 2 copii ai lui.
Se pare că băiatul e rănit.
Vreo legătură între el și celelalte victime?
Încă nu știm identitățile victimelor.
Blocați ieșirile. Vreau ca mașina să fie imobilizată.
- A cerut ceva? - Doar să-i dăm drumul.
Poartă o cască în ureche,
și arăta că cineva îi spune ce să zică.
- E șantajat? - Sau asta vrea el să credem noi.
Vreau să-mi văd copiii!
- N-ar trebui să fie aici. - Da, dar e.
- Cum o cheamă? - Marta.
Vă rog, vreau doar...
- Lăsați-o. - Nu vreau decât să-mi văd copiii.
- Să văd ce fac. - Sunt bine.
Marta, ascultă-mă. Mă cheamă Belén.
Sunt șeful echipei de dezamorsare.
Dacă se confirmă că e o bombă, eu voi prelua comanda.
Zona trebuie să fie liberă. E rău pentru tine să fii văzută.
Bine?
De ce e rău?
- În mașină sunt copiii mei. - Înțeleg, Marta.
Tocmai de aceea trebuie să fii calmă. Nu vreau ca ei să te vadă.
Vreau să văd cum se simte fiul meu! Vă rog!
Ce, vreți s-o arestați? Sunt copiii ei.
- Unde să fie altundeva? - Știți că nu putem face asta.
Ascultați! Marcos și Sara, copiii dumneavoastră, sunt acum copiii noștri,
copiii tuturor din această operațiune.
Dar, de dragul lor, trebuie să rămâneți cât de calmă posibil.
Vreau să fiți calmă în caz că vor avea nevoie de dumneavoastră.
De-aia am zis că n-ar trebui să fiți aici.
Veți fi într-o clădire din apropiere și vă vom ține la curent.
Bine, Marta?
Are dreptate, Marta.
- Haide. - Asta e, Marta, fii calmă.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Belén...
Puțin tact nu strică, nu?
Merg la mașină. Spune-le alor tăi.
Asta e cea mai bună poziție pentru noi.
Ceva nou?
Poartă o cască în ureche, am putea fi observați.
Fiul e rănit. Poate și fata.
- În mașină? - Da.
Bine.
- Mercedes. - Zi.
Ia 14.000 din contul Aliciei Márquez. La tine cum e?
Se dovedește a fi complicat, dar tot mai încerc.
Te sun mai târziu.
Ești un bun mincinos, dar asta nu mă surprinde.
Minciuna e ceva normal în familia voastră.
Cât ai strâns până acum?
226.000 euro.
Transferă-i imediat în contul meu. Și-mi mai datorezi 162.000.
Cei de la explozivi au adus un câine lângă mașina ta.
Nu mai face alte apeluri.
Ascunde telefonul, dar vreau să aud tot!
Iar ei să nu i-l dai, orice-ar fi!
Are dispozitiv de urmărire și-o să știu dac-o faci.
Carlos, sunt Belén Blasco, expert șef în explozivi.
Câinele e antrenat în detectarea explozivilor.
Spune-mi ce dorești.
Dați-ne drumul. Băiatul trebuie dus la spital.
Atunci lasă-l să coboare și-l tratăm noi imediat.
Nu pot.
Câinele a adulmecat explozivi.
Doamne!
Dar martorii exploziei de azi?
Unul a identificat suspectul la locul exploziei.
După câteva clipe, a plecat.
Vreau să vorbesc cu soția. E cu avocatul.
Să vină amândoi.
Carlos!
Vin să-ți dau apă și o trusă de prim ajutor, bine?
- E doar apă și... - Nu vorbi cu mine.
Și ține minte, te urmăresc.
Salut, Marcos.
Cum ai fost rănit?
Atunci când a explodat cealaltă mașină.
Te scoatem curând de-aici.
Sara, tu ești bine?
De ce vrei să arunci mașina în aer?
Vă rog, lăsați-mă să plec de-aici.
NECUNOSCUT
Marcos are urgentă nevoie de tratament. Putem ajuta cu ceva?
Lăsați-mă să-l duc la spital și-i dau drumul.
Promit.
Orice motive ai, te sfătuiesc să oprești totul.
Nu am cum să las o mașină plină de explozivi să circule prin oraș.
Te rog lasă-i să coboare din mașină.
Nu pot.
Acum mă retrag, bine?
Dar voi fi mereu în raza ta vizuală.
Ai auzit ce-a zis. N-are rost să mai continuăm.
Iar Marcos are nevoie de un doctor.
Mă auzi?
Spune ceva.
ARUNCĂ WALKIE-TALKIE-UL
Crezi că sunt un tâmpit?
Continuă apelurile.
Fiul tău e în stare gravă, iar tu înrăutățești lucrurile.
Îmi pui răbdarea la încercare.
Marcos...
Marcos, nu mai e mult.
Acum mergem la spital.
Sara are bine grijă de tine.
Marcos, spune ceva.
Vreau să-ți aud vocea.
Spune ceva.
Marcos...
Sara!
E mama!
Mamă...
Carlos...
Carlos, te rog,
colaborează cu poliția!
Orice probleme,
de ce natură ar fi ele,
pot fi rezolvate,
și o vom rezolva și pe asta.
- De ce-a zis asta? - Nu știu.
Vreau să te îmbrățișez...
Vreau să vă îmbrățișez pe toți.
Carlos, ce se petrece?
Vreau să fim din nou o familie frumoasă.
Te-ai descurcat foarte bine. Asta e.
Acum trebuie să ne îndepărtăm de mașină.
Bine?
Haide, Marta, să mergem într-un loc mai liniștit.
Nimeni nu mai crede în tine, Carlos.
Nici fiica ta, nici soția,
și curând nici fiul tău.
Ce faci?
Încerc să-i ating un nerv,
să creadă că mai e un viitor pentru el cu soția și copiii.
Acum l-ai iritat mai rău.
Te rog, nu te amesteca în munca mea.
Îți amintesc că eu sunt cea care îmi risc viața, bine?
Continuă apelurile.
Vor da de urma transferurilor.
Chiar dacă ne descurcăm, nu mai are niciun sens.
Am învățat câte ceva despre bănci.
Știu că un cont poate fi deschis în insulele Cayman
iar o rețea se poate seta să plimbe banii la infinit.
Ceea ce va fi imposibil de urmărit.
Lasă-l pe fiul meu să coboare, te rog.
488.000. Știi asta.
Lasă-l pe fiul meu să coboare! Trebuie să coboare! Se simte rău, foarte rău!
Rău de tot!
488.000 euro.
Încă-ți mai lipsesc 162.000.
Mă cheamă sediul central.
Ai grijă ce spui.
Dacă blochează operațiunile, sunteți morți cu toții.
Rezistă, Marcos.
- Alejandro! - Carlos...
Am vorbit cu poliția. Ești în regulă?
- Da, să zicem. - Ce se petrece cu adevărat?
E adevărat ce-au zis despre bombă?
Acum nu pot vorbi.
Dumnezeule mare, habar n-am ce se întâmplă.
Doar tu știi, și sper că știi ce faci.
Trebuie să te-ntreb dacă nu e un atac contra băncii.
Alejandro, nu pot vorbi.
Trebuie să-mi confirmi că știi protocolul.
Cunosc protocolul.
Bine.
În consecință te informez
că banca nu va fi responsabilă pentru acțiunile tale.
Înțelegi, nu?
Poftim?
Acest apel se înregistrează,
și confirmăm că tu vei fi tras la răspundere
pentru fiecare acțiune implicând clienții sau banii băncii.
Alejandro, ce dracu vorbești?
Crede-mă că nu mi-e ușor să ți-o spun,
e greu și pentru noi.
Știi că avem încredere deplină în tine.
Și sper că nimic din toate astea nu sunt din cauza ta.
Iar copiii tăi sper că sunt bine.
De asta m-ai sunat?
Să mă arunci în fața trenului?
- De 15 ani lucrez pentru voi. - Știu.
Și după ce totul se va limpezi, vei avea din nou tot sprijinul nostru.
Dar te rog, gândește-te ce faci.
Sunt copiii tăi.
Te îmbrățișez, Carlos.
Nu dau o ceapă degerată pe tine.
Nici măcar una.
Ai răbdare, Marcos.
Înseamnă c-au descoperit ce faci, da?
Ține minte, asta depinde de...
- Mă auzi? - Nu avem semnal.
Ce-ați făcut cu telefoanele?!
O să arunce mașina în aer!
Mă auziți? O să arunce mașina în aer!
Telecomanda a fost neutralizată.
Oricine-o fi, acum nu mai poate face nimic.
- Ești sigură? - Da, sunt sigură.
Ia spune-mi.
E legat de problemele financiare ale fratelui tău?
Ce să aibă fratele meu cu toate astea?
Colegii mei au vorbit cu avocatul soției tale.
Știm că treci printr-o perioadă proastă.
Ați interceptat telefonul, nu?
- Ați ascultat tot? - Nu, n-am auzit nimic.
N-o poți face așa de repede, și ai distrus walkie-talkie-ul.
Stau cu copiii mei...
pe o nenorocită de bombă!
Marcos sângerează. Sunt copiii mei!
Unde mergi?
Marquitos, rezistă.
Oamenii ăștia te vor scoate de-aici, ai să vezi.
Sunt cu tine, Carlos. Am încredere în tine.
Acum trebuie să ai și tu în mine.
Da?
Vreau să văd dacă ușa e curată.
Carlos, am să deschid ușa.
Acum.
Nu te teme, Sara.
Vreau să văd dacă bomba e similară cu cea de azi-dimineață.
Mașina era al lui Victor Rodriguez, colegul meu de la bancă.
Totul doar pentru 67.000 euro? N-a mai cerut și altceva?
Nu, asta-i tot.
E același tip de bombă.
Artizanală.
E ca la paintball, dar cu dinamită în loc de vopsea.
Se activează când trupul apasă pe percutor,
și apoi se ridică de pe el.
Trebuie să înțelegi că nu ai voie să te miști.
Rămâi așezat și nu se va întâmpla nimic.
Bine?
Doamne!
Aproape am terminat, băieți. S-o deschidem.
Ai vreo idee cine poate fi?
Nici cea mai mică.
Ți-a spus ceva să te facă să crezi că-l cunoști?
Nu.
Știe unde lucrez, are numărul meu de mobil,
și știe cum funcționează banca.
Un fost angajat?
Nu-mi vine niciunul în minte.
Dacă a vrut doar banii din contul tău, pare a fi răzbunare.
E posibil?
Ascultă...
Sub scaun e o placă ce apasă pe percutor.
Vom fixa placa. O să vă putem scoate de-aici.
Trebuie să fie cineva care știe să facă o bombă.
Trebuie să ai o listă de suspecți.
E un dispozitiv artizanal.
Poți cumpăra totul dintr-un magazin de scule,
și din păcate sunt instrucțiuni pe net.
Chiar și cel mai prost student la chimie o poate face acasă.
Da.
Carlos, dă-mi telefonul.
Vom încerca să urmărim apelurile.
De ce nu i-l dăm ei?
Nu risc. Celălalt telefon are un dispozitiv de urmărire.
Încearcă să-l apuci.
Ascunde-l bine.
Da.
S-a întâmplat ceva?
Nu.
- Ce face Marcos? - Are nevoie de sânge. Acum.
O să-l evacuăm.
Dar am o veste bună:
câinele a detectat doar două bombe sub locurile din față.
Nimic sub cele din spate.
Putem scoate copiii chiar acum.
- Sunt fire peste tot. - E o cacealma.
Te poți încrede într-un câine?
Verificăm de două ori, dar e o cacealma.
- Copii... - Tu rămâi aici?
Sara, prima dată vă scoatem pe voi, și apoi și pe tatăl vostru.
Desigur.
- Nu. - Vă voi vedea curând, îți promit.
Carlos, dă-mi cheile mașinii.
Marcos, campionule! Te duci la spital.
Totul va fi bine, vei vedea.
Tati,
de ce vrei să faci bomba să explodeze?
Ce spui acolo?
- De ce zici asta? - Chiar tu ai zis.
Nu, Marcos.
Niciodată nu-ți voi face rău!
Marcos!
Tată, Marcos nu se trezește!
- Marcos? - Nu mai mișcă...
- Marcos, trezește-te! - Marcos!
A leșinat doar.
- Îl scoatem acum. - Vă rog, luați-l!
Hawk 1, gata.
Sara...
Sara, ascultă.
Promite-mi c-ai să-i spui fratelui tău
că n-aș face rău niciunuia dintre voi.
- O să-i spui chiar tu. - Sigur, dar spune-i și tu.
Și spune-i și mamei tale.
Taci! Doar ne vom mai vedea.
Tată, te rog, nu!
- Te rog! - Sara...
- Nu, nu, nu! - Sara...
Nu, lăsați-mă, plecați de-aici! Nu, tată, te rog!
- Trebuie s-o scoatem afară. - Dați-mi drumul!
- Du-te cu ea, o să fie bine. - Tată, te rog!
- Sara, vino cu mine. - Nu! Lăsați-mă!
Mișcă de-aici!
- Tată, nu! - Sara, te rog!
Sara, te rog! Sara, pentru Dumnezeu!
Ce fac?
Puneți-l pe brancardă.
Cu grijă. Repede, trebuie să-l ducem la spital.
Lăsați-mă-n pace! Lăsați-mă!
Sara, pentru Dumnezeu! Sara, te rog!
- Luați mâinile de pe mine! - Le las!
Nu, nu!
Ce-ai făcut?
Luați-o și pe mama lui.
Ce-ai făcut?
Nu te las aici, tată!
Sara, ce-ai făcut, fată?
Cu mine aici, nu vor îndrăzni să te-mpuște.
Ce dracu' faceți?
Ce-ai făcut?
Ce-ți mai trebuie să vezi că tipul e un descreierat?
Văzându-ți oamenii, a crezut că vor trage în tatăl ei!
Și mă învinovățești pe mine?
Îți place sau nu, eu conduc aici, deci fără rahaturi, Espinosa.
Care-i mișcarea următoare? Spune-mi!
Acum avem o fată pe o bombă, până acum n-am avut.
Viața îi e în pericol din cauza dementului.
Dacă pățește ceva, tu vei răspunde.
Nu Carlos controlează bombele.
Pe ce te bazezi?
I-am văzut fața. E o epavă.
- Nu-i în stare să facă rău copiilor. - I-ai văzut fața?
Pe ce informație obiectivă te-ai bazat?
Te-a dus de nas cât a vrut.
Telefonul pe care ți l-a dat n-avea niciun apel necunoscut.
Haide să ne ținem de protocol.
I-am găsit fratele. Vrea să vorbească cu el și să-l convingă să renunțe.
Bomba e acolo, e periculoasă.
Ai blocat frecvențele, și nu e niciun pericol
cât timp nu se mișcă sau nu se ridică.
Dacă e nevinovat, cum zici, nu e niciun risc, nu?
La naiba.
Mama și Angel se vor fi cunoscut la școală...
la ședințele cu părinții la care nu te duci niciodată.
Îți spun în caz că nu vom ieși cu bine din asta.
De ce nu mi-a spus nimic?
Despre ce-a mers prost?
Unele lucruri le vezi, pur și simplu.
Mama a trecut printr-o perioadă grea.
Poate sunt doar prieteni.
Nu știm sigur.
- Gata, bine. - Haide.
Ia-o ușor.
Carlos?
Carlos, sunt aici ca să te ajut.
Să nu faci nimic necugetat.
Ești un ticălos, știi asta?
Tu ești?
Nu mă mai ții minte?
Nu mă recunoști?
Nici măcar acum?
Nu te recunosc. O fi o greșeală.
Doar pentru asta ai merita să fii spulberat în bucăți.
Ridică telefonul. Cel pe care ți l-am pus în mașină.
Uită-te în folderul cu imagini.
De ea-ți amintești, nu?
- Ce vrei de la noi? - Vreau...
Vreau ca tatăl tău să-mi dea ce-a luat de la noi.
Nu ne mai poți face rău. Nu mai există semnal.
- Liniștește-te. - El e!
Ce-a spus?
Carlos, Carlos... Carlos, privește.
Sara, scoate capacul ăla.
Scoate-l, nu te teme.
Vezi să nu te vadă.
Asta e.
Ai 5 minute, mă auzi?
Nu.
Ce dracu' mai vrei să fac acum?
Au descoperit contul. Nu mai pot face nimic.
Vezi butonul ăsta? Ia privește.
Uite ce se-ntâmplă.
Vreau să ieși de-aici
și să-ți continui tranzacțiile.
Nu.
Nu se poate face.
Nu, Carlos, nu. Nu implora.
Soția mea te-a implorat, iar tu n-ai ascultat-o.
Scoate mașina de aici. Haide.
Și nu spune nimic poliției.
Nu se mai poate.
Uită-te la cronometru,
și vei vedea că totul e posibil.
Pune capacul la loc. Cu grijă, Sara.
- Nu, Carlos, nu! - Stai pe loc!
- Ce faci? - Iau notă.
- Tată! - Nu-ți mai dau drumul.
Dacă e să sărim în aer, sari și tu.
Nu sunt de vină pentru ce i s-a întâmplat soției tale.
Bun, să mergem. Eu n-am nimic de pierdut. Hai, dă-i drumul!
Haide: Unu, doi...
Trei.
E bine, nu s-a întâmplat nimic. Zău.
Nu sunt de vină. Eu...
Sunt doar un angajat. Nu-mi făceam decât meseria.
- Tu ne-ai înșelat. - N-am înșelat pe nimeni!
Nu știam că e așa de riscant... Chiar și angajații am fost înșelați.
Și tu ai vrut să faci bani, de-aia ai semnat.
Sigur.
Ieși de-aici.
Te rog, Carlos!
Te implor, pentru copiii tăi!
Predă-te!
Fă-o pentru copiii tăi!
Îmi pare rău, n-o s-o facă.
- Îl cunosc, n-o s-o facă. - E în regulă.
- Te simți bine? - Da.
Te-a lovit?
- Nu, n-am nimic. - Haideți, băieți, să mergem.
Ticălosul!
Ce s-a întâmplat cu femeia aceea?
Era o clientă.
Și-a pierdut toți banii în investiție.
Și?
I-au luat apartamentul,
era plină de datorii,
n-a mai suportat și s-a aruncat de la fereastră.
Dar i-ați cunoscut?
Eu și Victor?
Da, i-am cunoscut.
Dar vai, tată... și nici nu i-ai mai ținut minte?
Belén, nu mai poți dezamorsa bombele,
așa că preluăm noi comanda.
- De acord sau sunăm Madridul? - Ne scapă ceva.
Telefonul ce ți l-a dat nu avea apeluri necunoscute.
- Să fi comunicat în alt mod? - Vino-ți în fire!
Doar și-a împiedicat fiica să iasă!
Și înainte de a leșina, băiatul a zis:
"Tată, de ce vrei să ne arunci în aer?"
Tu ziceai că e certat cu fratele lui.
N-are nicio noimă.
Sens nu are să explodeze în trafic punând în pericol viața oamenilor.
Asta nu are sens.
Espinosa!
Nu poți omorî un om dacă nu ești sigur.
N-a zis nimeni că-l vom omorî.
Dar nu-l putem lăsa prin centru cu o bombă
și cu o fată în dreapta lui.
Vom face ceea ce trebuie.
Rahat!
Da...
Nu folosiți narcoticul până nu sunteți foarte aproape.
În niciun caz, nici tatăl nici fiica să nu se ridice de pe locurile lor.
Dacă tatăl rezistă sau face altceva, faceți semnalul.
Șoim 1 va interveni.
Gata, mergeți. Suntem cu voi.
Porniți. Hai, hai, hai!
Înainte!
Marta, aici Belén Blasco.
Ce s-a întâmplat? Ce face fata mea?
Sara e bine. Totul merge cum trebuie.
Știu că e un moment greu, dar trebuie să vorbesc cu tine.
Mai ești la telefon?
Marcos e încă în pericol.
E la terapie intensivă.
Ce dorești?
Spune-mi ceva.
Poate Carlos detona o bombă cu copiii lui în mașină?
Nu, nu asta e.
Are probleme cu jocurile de noroc?
Ce vorbești?
- Avocatul tău ne-a spus... - Carlos nu are asemenea probleme.
Angel nu se poate să fi spus asta. Chiar a spus?
Șoim 1, nu deschide focul până nu primești undă verde.
Aducem mâncare!
N-am nevoie! Vreau să știu cum e fiul meu!
Nu te teme, e doar mâncare.
Am să mă apropii încet.
Tată, a pornit.
Carlos a înnebunit, zice fratele lui.
Pablo? Ați vorbit cu el?
Da, l-au trimis la Carlos și s-a întors răvășit.
Pablo e în Germania de o lună.
În Germania?
Marta, Pablo e singurul lui frate?
Da. Avem probleme cu căsnicia noastră,
dar Carlos nu ne-ar face niciodată rău.
Trebuie să închid!
Pune-ți centura.
A pornit mașina!
Dă-mi stația!
Anulați! Arestați-l pe frate!
Carlos e nevinovat! Anulați!
- Șoim 1, al tău e! - Anulați!
Mâinile sus!
Împinge!
La naiba! Ce dracu s-a întâmplat?
Nu-l opriți până nu vorbesc eu cu el.
Eliberați traficul. E o bombă în mașină!
Repet, are o bombă!
Calc-o!
Lansează o căutare! Caută-l pe tâmpitul ăla!
Vreau să știu cine e!
Acum fă-mi contact cu Carlos.
Fata lui are un telefon.
Haide, haide!
Cronometrul s-a oprit!
Brațul tău, tată!
Răspunde.
Da?
- N-a fost așa greu, vezi? - Tata e rănit.
- Știu cum să faci rost de bani. - E rănit!
Spune-i să meargă la docul transatlantic.
Cică să mergem la docul transatlantic.
Tatăl meu a-ncurcat-o. Îmi pare rău. Zău că ne pare rău.
Și nu putem face nimic în sensul ăsta!
Spune-i să meargă la doc.
- Bine, ai câștigat. - Las-o să coboare din mașină!
Nimeni nu coboară din mașină până nu-mi primesc banii.
Toți banii luați.
Sara, zi-i tatălui tău să accelereze și să scape de poliție.
Nu aveți mult timp s-ajungeți la doc.
Uitați-vă la ceas. Uitați-vă.
A început. 1'40, 1'39, 1'38...
- Tată! - Victor, banca și eu plătim.
Fiica mea e salvată.
- Du-te direct la doc. - S-a oprit.
Și nu vorbi cu poliția.
Nimeni n-a verificat identitatea fratelui, idiotule!
- La naiba! - Menține poziția!
Carlos, l-am prins.
L-am prins!
Dă-mi telefonul fetei. Ai sunat-o?
Sara, spune-i tatei să răspundă la telefon.
Carlos, ia telefonul!
L-am prins, Carlos!
Ține-o tot așa! Nu mișca nimic!
Carlos, ia telefonul!
Nu-l pierdeți!
- Da? - Alejandro, sunt eu, Carlos.
Carlos, ești bine?
Am trimis un mesaj clienților cu derivatele,
și le recuperăm cu greu căci știu ce se-ntâmplă.
Cum așa, Carlos? Te-ar putea acuza de fraudă.
Fraudă a fost și să vindem produse de mare risc fără transparență.
Vor vei și după tine. Cu toții ne scufundăm.
Ești nebun, Carlos.
Ei nu pot dovedi nimic. Tu ești în mare belea.
Încă un lucru:
nu ești singurul ce înregistrează convorbirile.
O face și poliția.
Carlos, te rog, primesc și eu ordine de sus, dar...
Asta e. Mâine, banca va fi în toate ziarele.
Așa ne era înțelegerea, banca, Victor și cu mine.
Lasă fata să plece.
Îndreaptă-te spre țărm. Înainte.
- Sunt prea mulți, e periculos! - Înainte!
Vă rog, nu stați, îndepărtați-vă de mașină.
Oprește mașina.
Vă rog, nu stați, îndepărtați-vă de mașină.
E o placă de metal sub scaunul fetei tale.
Apas-o mereu și bomba nu explodează.
Sara poate pleca.
- Dar tu, tată? - Carlos rămâne aici.
Nu puteți ieși amândoi.
- Nu te teme. - Nu.
Te rog... vreau să iasă și tata cu mine.
Sara...
- Nu plec fără tatăl meu! - Sara, ascultă-mă.
Totul va fi bine.
- Îndepărtați oamenii! - Plecați de lângă mașină!
Totul e în regulă.
Crede-l pe tatăl tău... va fi bine.
Spune-i mamei...
și lui Marcos... că-i iubesc.
Îi iubesc mai mult decât orice!
De fapt știam
ce vindeam.
Știam că investițiile alea erau o fraudă, și totuși...
le-am vândut.
Eu le-am vândut...
Îmi pare rău.
Nu, nu, te rog!
Sara, te rog. Trebuie să pleci.
Nu, tată!
Ai grijă.
- Acum du-te. - Nu!
Ridică-te, te rog.
Ușurel, ușurel.
Fugi! Fugi, Sara, te rog!
Sara, nu mai rezist! Pleacă, te rog!
Pleacă!
Îndepărtați oamenii! Plecați de lângă mașină!
A dat drumul fetei!
- Plecați, vă rog, plecați! - Îndepărtați oamenii.
Acum am rămas doar noi doi.
Dacă nu-mi primesc banii, va fi sfârșitul pentru amândoi.
- A urcat cineva în mașină. - Ești bine?
- Ticălosule! - Uită-te la mâna mea.
Uită-te la mâna mea.
Îndepărtați-vă de mașină!
- Ce dracu' vrei? - Banii mei. Îmi vreau banii.
Și știu cum să-i obțin.
Nimeni nu se așteaptă să te întorci la filială. Acum e închisă.
Dezamorsez bomba și intrăm amândoi acolo.
Intri în sistem și-mi transferi restul de bani.
Degeaba.
De acum îmi vor fi anulat codul de acces.
Și în spatele nostru e o armată de polițiști.
Ajunge.
Ajunge, te rog!
Să vedem ce vor. Răspunde.
Carlos...
- Da? - Aici Belén.
Îmi pare rău că ne-am îndoit de tine.
Chiar îmi pare rău.
Mă ascultă și bărbatul acela?
Da, ascultă.
Lucas... Știu că te cheamă Lucas.
Știu ce-a pățit soția ta
și înțeleg de ce ești așa de mânios.
Dar nu asta e soluția.
Da.
Frumos discurs.
Dar voi, poliția, încă munciți
pentru cei ce ne înșeală în fiecare zi.
Ești inginer minier.
Știi cum să dezamorsezi bomba.
Lucas, știm ce vrei să faci.
Nu știi nimic.
Vrea cineva să vorbească cu tine.
Lucas? Eu sunt Ana.
Vorbește soră-sa.
Te rog, oprește nebunia asta.
Ea niciodată n-ar fi fost de acord.
Îmi pare rău, Ana.
Trebuie să fac ceva.
Am nevoie s-o fac.
Gândește-te la Pedro.
Fă-o de dragul fiului tău.
Te rog!
Crede-mă, Ana.
O fac pentru soția mea, pentru fiul meu,
pentru tine, pentru o grămadă de oameni...
pentru că ce-au făcut ei nu e cinstit.
Știu că-ți cer mult, dar...
ai mare grijă de Pedro.
Lucas, nu.
Ai mare grijă de el.
Sara! Dragă, te simți bine?
N-ai ce căuta aici!
- Vreau să văd ce face tata. - Sara...
- Vedeți de fată! - Vreau să știu ce face Marcos!
Vă rog!
- Lăsați-o în pace. - Tată!
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru tot ce v-am făcut.
Îți pare rău?
Acum, când sunt atât de decăzut, da?
Cum te simți când cineva îți ia tot ce ai?
Familia, banii, locul de muncă...
Acum știi ce simți, nu?
Tot aveai de gând să mă ucizi,
că-ți făceam rost de bani, că nu.
În fiecare dimineață din ultimii doi ani mă sculam
doar cu gândul să mă răzbun pe tine și pe cei ca tine.
Dar ai dat totul peste cap.
Totul.
Ai dreptate.
Chestia asta nu mai are niciun sens.
Toată lumea în alertă!
Apa nu va opri explozia!
Haide! Ieși de-acolo!
Haide, repede!
Pleacă de acolo, repede!
Haideți!
Gata. Întindeți-l aici.
Hai, Carlos, hai!
Îl pierdem. Haide, luptă!
Îl pierdem! La naiba, mai tare! Haide, Carlos, revino!
Haide.
- Haide, Carlos! - Se pare că-și revine.
- Nu te da bătut! - Al meu e.
Bine lucrat.
Ești bine?
- Ce face fiul meu? - E în spital, cu Marta.
- E stabil. - Și Sara?
Și Sara?
Uite-o.
Vrei să te ridici?
Hai să mergem.
- Da? - Salut. Carlos?
Sunt Mario Contreras. Sunt noul director al băncii.
Ascultați,
am ingrata sarcină să schimb imaginea băncii
după cele întâmplate... și aș vrea să ne-ntâlnim.
Pot să-ntreb pentru ce?
M-ați concediat... și dat în judecată.
Spre deosebire de vechea conducere,
eu apreciez felul în care ați gestionat situația.
Ați dovedit că aveți inițiativă.
Aș vrea să reveniți alături de noua echipă.
Da.
Știu că încă n-ați găsit alt loc de muncă,
și ținând cont de cele petrecute știu că nu vă va fi ușor,
dar vrem să ne schimbăm, să dăm prioritate altor valori.
Cum ar fi, de exemplu, familia...
Traducerea și adaptarea: selaflaure
Revizuire: muLineZu