Fegyvert tölts!
Ott vannak!
Bejutottunk.
Ms. Goines, kell lennie egy terminálnak,
ahol kiszámolják az ugrásokat.
Megvan. Kommunikáció? Nem. Kalkuláció!
Kalkuláció.
Megvan! Kicsomagolom az Elsődlegesek kódját.
Nem tudunk arra menni!
Van egy másik út!
Vissza arra, amerre jöttünk!
Egy óra lenne! Addigra vége lesz.
A fenébe!
Jönnek!
Tüzet nyiss!
Gyerünk!
James!
Vissza!
James!
Hát, ez baromi gyors volt.
Cassie!
Cassie! Jones!
Túl sokan vannak. Beszorítottak!
Jones, Cole bajban van! Küldd a Leányokat!
Cole! Elfogyott a muníció!
Jones!
Katarina!
Központ, négyes szektor biztosítva.
Megvan a gép.
Katarina!
Szomorú, de a szerencsét csak az alapján lehet meghatározni,
hogy meddig... nem tart.
Gyerünk!
Kérlek! Gyerünk már!
Hurrá!
Max?
„És visszatértem hozzátok, épp, mikor fordul a szerencse.”
Szent isten!
Csajszi Rádió! Szeretnék kérni egy dalt.
Vettem, csajesz!
- Ez az! - Mit csinálsz?
Jó reggelt, Titán!
Itt J.H. Bond a Vagány FM-től 2043-ból.
Időlovaskodom de.-től du.-ig, i. e.-től i. sz.-ig!
A következő szám címzettje Titáni Tunya.
Íme egy kellemesen andalító dallam Olivia Kirschnernek,
régi hallgatónknak, újonc Tanúnknak,
akinek rádióba illő arca és hangja van.
Meglepetés, ribanc!
Hej, hej, hej, hej!
Gyere, keress csak meg! Egyedül leszek...
A változás elszakíthat
Mikor a fény szívedbe ér, bébi.
Soha ne felejts el.
Ne, ne, ne, ne!
Soha ne felejts el.
Mondom...
2043. ESZTENDŐ
Nem hittem, hogy ilyen messzire eljutnak a Leányok.
Mit akartok?
Egy hadsereget.
Azt mondtad Maxnek, hogy régi barátok vagyunk.
Azok is leszünk. Egyszer.
Valóban?
Addig oké, hogy a táboraink üzletelnek egymással.
Az jó cucc.
Nem izgat, hogy a Leányok átmennek erre.
De te most itt vagy, vén cigány.
Mit akarsz? Megjósolod a jövőmet?
Spoilerveszély, Teddy: nincs is jövőd.
Jó, tudsz rólam ezt-azt. A Wilson-kórt meg a családi baromságokat.
Ugyanúgy néz ki a késünk.
- Mert ugyanaz a kés. - Nem.
Tanú? Hírnökök?
Időutazás?
Túl sokat nézted az Alkonyzónát!
Na ne! Túl öreg vagyok én már ehhez!
Ez meg mi a fene?
Az a rész, amikor futunk.
Mi ez az egész?
Az utolsó esély arra, hogy megmentsük a világot.
Az öreglány mondta, hogy egy csapatban leszünk.
És hogy felejtsem el a régi ügyeket.
Egyértelmű, hogy igazat mondott a szarságokról.
Csak körül kell nézni.
De titeket...
miért ne hagynálak magatokra?
Mert a Nyugati Hetesbe tartozunk.
Ez mindig is így volt.
Mindent vagy semmit!
Ki kell iktatnunk egy erőművet.
Ott van, a torony lábánál.
Csak így akadályozhatjuk meg a világvégét.
Van kedved robbantgatni?
- Mutassátok az utat! - Gyerünk!
Nyomás, fiúk!
Meg kell mentenünk a világot.
Kész.
Megvan.
- Mennünk kell. Gyere! - Oké. Várj!
Jones, feldolgoztuk a kódot. Indulunk vissza.
Cole, hol vagy?
Úton vagyunk az erőműhöz, de ha kudarcot vallunk...
Kell egy B terv.
Mi felmegyünk a vezérlőhöz.
- Cassie! - Vigyázunk. Fogd ezt!
Cassie!
Sikerült?
Cassie! Jól vagy?
Szét kell lőnünk a magot.
Rohanjuk le őket!
Jó, rohanjunk a vesztünkbe!
Akkor hajrá!
Irigyellek, Cassandra.
Én sosem szerettem semmit.
Magam miatt kellett a Vörös-erdő, és nem másért.
Neked viszont nagyobb szükséged van rá, mint nekem.
Én végig csak a Tanú voltam,
te viszont egész eddig éltél.
Elvetted a barátaimat.
A családomat!
A magot lőjétek!
A fiamat!
Kifutunk az időből!
Mindjárt kész a szekvencia!
És most futás!
Na, mit szólsz?
Látod az erdőt?
Mindjárt itt van.
Mozgás!
Ne!
Elkéstél. Összegyűjtötte a szükséges energiát.
Most már csak várnunk kell az idők végezetéig.
Ti ketten hamarosan örökre abban a házban lesztek.
Tudom, ez a te tökéletes pillanatod.
Nem.
Ez az.
Figyu!
Még áll a torony!
Cassie! Ott vagy?
Itt vagyok. A vezérlőnél.
Hála istennek!
Állítsd le!
James!
Sajnálom.
Cassie!
Kérlek!
Most véget vethetsz ennek.
Örökké élhetünk.
Akkor ne tedd!
Mi ketten...
örökre elrejtőzhetünk abban a házban.
Felnevelhetjük a fiunkat, aki sosem hal meg.
Az elején jó lesz, de aztán nem jelent majd semmit, mert sosem ér véget.
Örökké együtt leszünk,
amíg el nem felejtjük, milyen érzés újra egymásra találni.
Egy óra, egy perc, egy másodperc különlét után.
Veled megyek, Cassie.
Miénk lehet az öröklét.
De a jelen pillanat is.
Ami valóságosabb attól, hogy véget ér.
Kérlek!
Legyen vége!
Titán a miénk.
894. ESZTENDŐ
Van valami a szemében.
A vérében ott lappang a Kalavírus.
Te egy Dzsinn vagy.
Több száz éves vírus van abban a húsban.
Egy izé voltam egy dobozban.
Ahhoz, hogy biztosítsuk a befejezést, meg kell őriznünk a kezdetet.
Mindannyian hozzá fogunk járulni James utolsó pillanatához.
Meg kell őriznünk azt, ami az okságból maradt,
különben minden hiába volt.
Ez azt jelenti,
hogy mindenki visszatér az eredeti idővonalába, és azt folytatja.
Ez fura volt.
Furább is lesz még.
Deacon!
Hékás!
Ismerem magát.
A tévéből. Maga a járványügyis doki.
Jó ember maga.
Még mindig ász vagyok.
És most mi lesz? Valami ciklusom van valamire?
Nekünk még rohadt sok dolgunk van.
Majd elmondom.
Rendben.
- Kemény menet lesz. - Az biztos.
Egyszer le fogsz lőni.
- Sajnálom. - Lelősz.
Bocsánatot kérek.
Már megbocsátottam.
Vigyázz, ne legyen kibiztosítva!
Szóval ez a jutalmam a sok szarságért?
Lelősz.
Amilyen szerencsém van, elvéted,
és elcseszed az egészet, haver.
- Csak azt szeretném mondani... - Ne, állj!
Ne!
Nem akarom erre az énedre pazarolni a búcsút.
Annak tartogatom, akinek szüksége van rá.
Helyesen cselekedtünk, nem?
Végül.
Igen.
Helyesen cselekedtünk, testvér.
Hamarosan találkozunk.
Ms. Goines!
A Leányoknak,
a lányomat is beleértve, nagy szerencséjük lesz.
Hannah...
Csodálatos nő volt, illetve lesz.
És ez a maga érdeme.
A színész nem vesz búcsút a közönségétől.
Csak jó éjszakát kíván.
Aztán felébred, és kezdi elölről.
Viszlát, öreglány!
Ez tetszeni fog.
Emlékszem, aznap este, amikor megismerkedtünk,
a kocsidban vártam,
és néztem, ahogy mosolyogva telefonálsz, miközben átvágsz a parkolón.
Már akkor szerelmes voltam beléd.
És emlékszem, azt gondoltam, hogy tönkre fogom tenni az életedet.
Nem, nem tetted.
És most visszaadhatom neked.
Újra orvos leszel.
Kiállhatsz a napra.
Többé nem kell folyton félned.
Az az igazság, hogy nem volt sok időnk egymásra.
De egy életet éltünk le együtt.
Szeretlek.
Jól van.
Dr. Cassandra Railly vagyok a marylandi Járványügyi Központból.
A Kalavírus elszigetelésén dolgozunk
a baltimore-i Járványügyi Központban.
Jones, ha hall engem, a járvány Leland Goinesszal,
kódnevén Frosttal kezdődik.
De mi vagyunk a járvány valódi tervezői.
A 12 Majom Hadseregének tagjai megfigyelés alatt tartanak.
Fogytán az időm.
A megoldás maguknál van.
Kérlek, Cole, ne feledd...
hogy a halál visszafordítható!
De a szerelem nem az.
Azt hittem, már végeztél azzal.
Most már igen.
A Titán rendszere feldolgozta a kódot.
A gépünk készen áll.
Még egy cigarettát?
Így ni.
Tudod...
Meg akartam kérdezni, hol szerezted ezeket.
A Raritanban dohányt ültettem hátra,
az uborka mellé.
James!
Köszönöm!
Megígérted nekem,
hogy végigcsináljuk ezt az egészet.
És így is lett.
Azt hiszem, még sosem mondtam el...
hogy mit jelentesz nekem.
Nekem...
két anyám volt.
Örülök, hogy itt vagy velem... a végén.
Törésszekvencia indítása!
2013. ESZTENDŐ
Nem az a kérdés, hogy lesz-e, hanem az, hogy mikor lesz.
Hogy mikor tör ki a következő járvány vagy pandémia.
Athén, i. e. 430.: tífusz.
Ezer évvel később a Justinianus-pestis szedte áldozatait a bizánci birodalomban.
A 14. században a fekete halál elpusztította Európa nagy részét.
Régi történet, igaz?
Nem egészen.
Dr. Railly!
Azt hiszem, kezdek belejönni.
De nem volt könnyű.
Furcsa érzésem van. Mintha elfelejtettem volna valamit.
Vagy lenne még valami teendőm.
Nem is tudom. Biztos csak fáradt vagyok.
Hazamegyek, és ledőlök. Majd meglátom, hogy érzem...
Később visszahívlak.
Sajnálom, asszonyom, de semmi.
Ott kell lennie.
James Cole nincs sehol.
A 607-es.
A 607-es lakosztályban lakik.
Hát, az 1940-es években adták ki utoljára azokat a szobákat.
RECEPCIÓ
Asszonyom!
Nem tudsz visszatérni oda, ahol még nem jártál...
Nem tudsz utazni az időben, csak másodpercről másodpercre.
És ha van jövő,
az neked köszönhető.
És nekik.
A családnak, melynek tagjait szerettem, de sosem ismertem.
AZ ÖRÖKÖSNŐ UNIKORNIST HOZOTT LÉTRE A TUDÓSOK NEM ÉRTIK, MIÉRT
Ebben a jövőben a zömük nem találkozott, de néhányukat összehozta egymással a sors.
Briliáns elméket, akik egyszerű tevékenységekkel töltik a napot.
És ha hiszel a sorsban,
talán abban is hiszel, hogy a sors rendeli az apjukhoz a fiukat.
A testvéreket pedig egymáshoz.
Sok mindent megváltoztattunk, de pár dolog ugyanolyan maradt.
Voltak, aki egymásért éltek.
A gyerekeikért.
Egyszer, egy másik életben, megmentettünk hétmilliárd embert.
De ebben az időben és életben örülök, hogy egy-egy embernek segíthetek.
Kis adag antibiotikumra lesz szükség.
Rendbe fog jönni.
És aztán minden este,
valami olyan okból, amire még mindig nem emlékszem...
mondok valamit a naplementének,
ami kifejezi a reményeimet.
Várlak.
Ez nem a mennyország.
Csak a Kulcs.
Jennifer?
Halihó, Vidraszemű!
Ez most komoly?
Ezt nem tőlem kéne megkérdezned.
Mit mondtam neked mindig a befejezésekről?
Az a jó...
Amit te választasz.
De van, hogy az a jó, amit más választ neked.
Eljöhet a nap, mikor egy ember élete is túl nagy ár lesz hétmilliárdért.
Akkor jusson az eszébe ez! Bármi is történjék,
azt az egyet mentse meg!
Azt hittem, már végeztél azzal.
Most már igen.
Jones.
Az idővonalból törölt téged.
Elsődleges-kód elindítva.
Egy parányi módosítással.
Bár tényleg nincs több belőled...
Jones elintézte, hogy téged kidobjon valahol az idő.
Mire jók az univerzum íratlan törvényei, ha nem szeghetünk meg legalább egyet?
Na és a kockázat? Nem manipulálta így az időt?
Az idő tudja.
De azzal is tisztában van, hogy tartozik neked.
Életben vagyok?
Igen.
Sosem voltál őrült.
Te voltál közülünk a legjobb.
Add át neki üdvözletem!
Hol vagy most?
Biztonságos helyen? Melegben?
Valaki mellett, akit szeretsz?
Egy nap mindez el fog tűnni.
Az idő úgy múlik, ahogy kell.
Csak a most számít.
Most élünk boldogan.
A feliratot fordította: Sass Márta