Tio, går ner för första steget.
Nio, neråt igen.
Åtta, mer avslappnad.
Sju, mer avslappnad.
Sex, helt avslappnad.
Fem, djupare och djupare.
Fyra, varje steg för dig djupare ner.
Tre, djupare och djupare.
Två, nästan där.
Ett, nästan i botten.
Och efter ett finns bara noll.
Ingenting.
Och i mitten av ingenting finns ett varmt sammetslent mörker.
Du kan känna dig själv sjuka djupt in-
-i det varma, trygga, sammetslena mörkret.
En känsla av tomhet och total frigörelse.
Jag vill påminna dig om att själens historia-
-finns bevarad i akashaarkiven.
Du har möjlighet att komma i kontakt med dem genom ditt undermedvetna.
Du kommer snart ha möjlighet att komma åt ditt eget arkiv.
Det kommer vara lätt för dig att få andliga insikter.
Dessa kan komma att vara väsentliga för att förstå dina drömmar.
Du är jätteduktig.
Nu rör du dig mot horisonten.
Du ser ett ljus.
Du förstår att ljuset är gott och du rör dig mot det.
Rörelsen sker automatiskt. De reser med dina känslor.
Ta ett djupt andetag.
-Vad är det som händer, Ralph? -Ingenting.
-Ingenting alls? -Bara mörker.
Barn, pappa vinkar åt oss.
Börjar räkna ner. Fem, fyra...
Känner hur känseln kommer tillbaka i tår och fingrar.
Tre, gör dig redo att sträcka på dig.
Två, ögonlocken fladdrar.
Huvudet rör på sig. Ansiktet ler, redo att komma tillbaka.
Ett, ögonen öppnas, tillbaka till nuet.
Herrejävlar.
Herregud.
Hur gjorde du det där?
Min farmor brukade göra nåt märkligt med handen, så jag testade.
Det fungerade. Det förklarar lite av mina drömmar.
Så du är okej?
Jag har levt tidigare... även om jag var en nazi.
Hej, älskling. Jag hoppar in i duschen.
-Får jag ingen puss? -Självklart få du det.
Så fort jag har duschat.
Strunt samma, ögonblicket är förbi.
Jag är ju svettig.
Jag har sprungit runt hela dan och försökt byta den där gröna.
-Kom igen, ta en till. -Jag måste jobba.
-Vi gör din grej i morgon. -Okej.
Det är viktigt att slappna av.
-Sa Claudia det? -Inte direkt.
Hon...hon la sin hand på mig.
Jag färdades till en annan plats och tid.
Det låter som att ni låg med varandra.
Med Claudia? Snälla.
Det är uppenbarligen det hon använder kristallkulan till.
Ta en till drink och låt mig följa med dig hem.
Fokusera på i morgon.
-Det här måste stanna mellan oss. -Jag säger inte ett ord.
Är du säker på det?
Herregud, finns det nån deodorant kvar?
Jag vill lukta gott för dig, älskling.
Jag gav Ralph en tidigare liv-regression.
-Bra. Var han en tysk? -Ja, det var han.
Då kanske han kan sluta tjata om sina märkliga drömmar.
Ditt medlidande är överväldigande.
-Vi har alla märkliga drömmar. -Ja, det har vi.
Men bara vissa av oss är villiga att göra nåt åt det.
Okej, Ralph. På en söndag också.
Jag är så stolt över dig. Kämpa för vår säkerhet.
Fear, skräck.
Herzen, hjärta.
Betreiben center.
Operation folkgrupp.
Idén om att försvaga den brittiska moralen innan den planerade invasionen.
Små våldshandlingar.
Medlemmarna i den här styrkan skulle sprida skräck-
-i hjärtat av landsbygden.
Plumpton
Hör mig.
Jag ber dig att visa dina kunskaper om framtiden i denna svarta spegel.
Att jag får använda detta magiska medium för att kontakta demoner.
Att sia om hemligheternas revolution...
...och om insikter som jag inte känner till.
Jag begär dig att lägga välsignelsen av profetian på denna svarta spegel.
Du har givit mig datumet.
Nu behöver jag tiden och platsen.
Jag ber om detta i ditt namn.
Och så blir det.
-Så vackert. -Ja.
Jag kan inte uppskatta skönheten när jag går upp för den här backen.
Kom igen.
Inte långt kvar nu.
Det kommer vara vackert på toppen. Då ser man hela utsikten.
-Det här är otroligt. -Det är vackert.
-Det är okej. -En jävla massa fält.
Det måste finnas en pub där nere. Ska vi kolla om vi kan köpa latte?
-Det där är inte Plumpton. -Jag behöver kaffe.
Vi har bara gått i 40 minuter.
-Jag säger inte nej till en öl. -Klockan är elva.
-Än sen? -Så...
Det är lite tidigt, till och med för dig.
-Jag trodde det här var semester. -Jag ska sova i ett tält.
Det minsta du kan göra är att låta mig dricka en kaffe.
Okej, vi går till puben.
Man kunde tro att vi gått genom Saharaöknen.
Hon var så där redan i skolan. Lyckades alltid smita från lekarna.
Barn, pappa vinkar åt oss.
-Jag är överraskad att du följde med. -Jag med, men jag var nyfiken.
-Vad är din ursäkt? -Det är bara massa hittepå.
Men Claudia sa att drömmarna slutat.
Jag är inte säker på att hallucinationer är bättre.
-Du har uppenbarligen inte testat syra. -Du har uppenbarligen tagit för mycket.
Du är sexig i dina vandringsshorts.
-Hör du det där? -Hör vadå?
Är du okej?
Du förvandlades till kvinnan jag såg i regressionen.
Är du okej? Det ser ut som att du sett ett spöke.
-Jag mår lite illa. -En öl kommer göra susen.
-Jag behöver bara några minuter. -Gå in ni.
-Är det säkert att du är okej, Ralphie? -Ja, jag är okej. Gå in ni.
Gjorde eller sa jag nåt som den här kvinnan?
Nej, du bara förvandlades till henne. Så levande.
Nej, inte handen. Inte nu.
Tack gode gud för traditionell verksamhet.
-Är vi nära puben? -Jag tror det.
Det kan vara den där uppe.
-Så långt. -Jag är så trött.
-Så jävligt. -Jag har blivit förbannad.
Kan du köpa en öl åt mig? Jag måste skita.
Kan du inte vänta?
-Vad kan jag ge dig? -En öl och en latte, tack.
Vi är lite efter här, jag har bara snabbkaffe.
Visst det är gammaldags, men det blir vått och varmt riktigt snabbt.
Ta två öl istället.
Var det allt?
-Bor ni i stan? -Nej, vi campar en bra bit härifrån.
Tillbaka till naturen?
Att bo under bar himmel får igång lusten.
Inte särskilt glamouröst.
Jag tror att vi har åkt tillbaka i tiden.
Ja, till neandertalarnas tid.
-Hur mår du? -Det är lugnt.
Ni missade inget.
Nej, de har inte riktigt fått kläm på den här tidseran.
Okej, kom igen. Nu gör vi det här.
Ska jag hjälpa dig? Okej.
-Redo? -Tack.
En och två.
Är du okej...? Okej, då går vi.
Du ska få din hämnd.
-Du är så jävla kåt. -Håll tyst.
Okej. Jag säger inte ett ord.
Jag får en märklig känsla av det här stället.
Vi borde definitivt campa här.
Gloria, James...
...George, Elizabeth.
Jag har pumpat upp madrassen två tredjedelar. Det blir bekvämt.
Jag är inte helt dum. Jag har med mig sömntabletter.
Vill du få mig att se dum ut, Ralph?
Ingen madrass för oss, tyvärr.
Men jag kan pumpa lite om du vill?
Det kommer bli hårt där inne utan madrass.
Inte konstigt att min packning kändes tung.
Jag har alltid sagt att alkohol gör saker och ting lättare.
Persikor.
Blanda persikorna med vodkan och ät det som blir över.
Två nöjen...
...på en och samma gång.
Pojkscouten, får jag låna din burköppnare?
Varsågod.
Den här saften är så sockrig. Den får dina läppar att klibba ihop.
-Vem följer med till Plumpton? -Ja.
-För vadå? -Kolla runt.
-Jag klarar mig bra här, älskling. -Kommer du?
Vi ses senare.
Nostradamus påstod att han fått tillgång till akashaarkiven.
Han använde sig av metoder från grekiska orakel-
-kristen sufism och kabbala.
Så du kan se både framåt och bakåt i tiden?
Vissa kallar det för Guds sinne.
Ser du en framtid med Andrea?
Det är okej just nu.
-Varför frågar du det? -Inget särskilt.
-Du och Lucas då? -Jag tror inte det.
Är det sant?
Jag tror att han är otrogen mot mig.
Jag lovar att jag inte vet nåt om det.
Jag tror dig.
Jag har alltid trott att ni hade ett hängivet förhållande.
Lucas är i ett hängivet förhållande med sin penis.
-Jag känner ingenting alls. -Inte jag heller.
När jag hade min hand på din panna såg jag det du såg.
Och när vi var i den senaste byn såg jag fragment av ditt tidigare liv.
-Ingenting här. -Inte ett skvatt.
Vi fortsätter leta.
Hörde du nåt?
Bara nåt ljud.
Förbanna din själ.
Ut!
Lägg dig på mage.
-Var är de andra två? -De gick mot Plumpton.
Lucas.
Lucas!
Det där var inte puben och det här är inte kyrkan.
Jag såg Plumpton på kartan.
Jag kanske...
Jag kanske fick min riktning här och sen gick vidare till första byn.
Det kanske är därför jag mådde konstigt där, men inte här.
Lucas?
Vakna.
Vakna!
Lucas!
För fan, Lucas! Snälla, vakna!
Snälla!
Lucas!
Det här är kyrkan.
Vad hände?
Jag såg ett av barnen. Han var död.
-Död? -Han var ett lik men ögonen öppnades.
-Herregud. Jag måste se det här. -Nej.
Var?
Han var där.
Jag tror dig.
Vi är uppenbarligen på rätt spår.
-Är du okej? -Jag kommer bli det.
-Det vet jag att du kommer. -Det är lugnt.
-Vi kanske borde gå tillbaka. -Nej.
Det här börjar precis bli intressant.
Lucas?
Lucas!
Jag är här. Vad fan är det som händer?
En man slog dig.
Han band ihop oss och tog oss hit.
-Varför då? -Jag vet inte.
-Vad sa han? -Han sa inget.
Han måste ha sagt nåt!
-Tog han på dig? -Nej.
Det här händer inte.
Det där var kyrkan. Det här är puben.
Det är verkligt.
Det var här jag var i regressionen.
Där kvinnan och barnen var.
-Så jag ser. -Ursäkta.
-Vet du mycket om byns historia? -En del. Vad tänkte du?
Krigsåren. Tidigt 40-tal?
Mannen som äger stället var med i slaget om Britannien.
-Tro det eller ej. -Lever han fortfarande?
I allra högsta grad. Han sköts ner här i närheten.
Han kan berätta en sak eller två. Men han vill inte prata om det.
För att han blev nedskjuten?
Han låg på sjukhus p.g.a. brännskador. Hans fru och barn blev mördade.
Han återhämtade sig aldrig från det.
Det var del av en tysk operation för att underminera den allmänna moralen.
Jävla nazis.
-Varför är ni intresserade av det här? -Ett skolprojekt.
-Är du okej? -Nej!
Det här är på riktigt. Du var här.
Plumpton var ett villospår, allt hände i Jevington.
-Vi skapar riktiga kopplingar. -Hörde du ordet mord?
-Var är din journalistiska instinkt? -På mitt mysiga lilla kontor.
Han sköts ner här i närheten. Och hans fru och barn blev mördade.
Jag förstår inte vad jag har med det att göra.
Vi kanske borde göra en till regression.
-Jag återhämtar mig fortfarande. -Det kanske reder ut saker.
Du är inte orolig över det här.
Det är bättre att veta än att inte göra det.
Låt mig bara få greppa vad som redan hänt.
Jag har väntat länge på den här stunden.
Vem är du och vad vill du oss?
Man skulle kunna säga att jag har väntat en livstid.
-Är det sex du vill ha? -Jag åtrår inget annat än hämnd.
Men jag har bara kommit halvvägs.
Gud, jag är vrålhungrig.
Lucas!
De är inte här.
De kanske bestämde sig för att åka hem.
De kanske har gått till puben.
Det är inte svårt att föreställa sig att Lucas ville ha mer öl.
-Varför skulle de göra det? -Tristess?
Andrea skulle inte uppskatta promenaden.
Låt oss bara njuta av lugnet medan vi kan.
Ja, de kommer väl tillbaka förr eller senare.
Lyssna, jag vet inte vad ditt problem är-
-men om du låter oss gå kan vi glömma att det här har hänt.
-Du har mitt ord. -Du pratar för mycket.
Du är formbar.
Men det finns fortfarande kämpaglöd i dig.
Lyssna på det här.
Akashaarkiven låter dig se in i ett forntida bibliotek-
-för att se vilka karmaskulder som måste betalas tillbaka.
Att betala av sin karmaskuld är en djup upplevelse.
Det är en känslomässig berg-och dalbana. Glädje, rädsla-
-entusiasm, depression, känsla av ensamhet och isolering.
De är tecken på att du läker och förändrar din karma.
-Var är de? -Vem bryr sig?
Även om de gick till puben borde de varit tillbaka nu.
De kanske ändrade sig och gick för att leta efter oss.
Men när de kom dit hade vi gått vidare.
Så de gick in på en pub och det är där de är nu.
Blir dyngraka på lokal ale.
Det låter rimligt. Vi borde gå och kolla.
Om det lugnar dig.
Jag skulle själv kunna tänka mig lite lokal ale.
Vänta en sekund.
All den här röran.
Det är okej, det behövs ändå luft där inne. Kom igen.
Alldeles strax.
Ifall nån kommer förbi.
Jag antar att man inte dricker på dagen ute på landet.
-Jag hade sett fram emot det. -Vi skulle stannat där vi var.
Kan vi ha missat dem när vi gick ner?
Det är möjligt. Men jag tvivlar på det.
Det enda vi kan göra är att vänta i tälten.
-Sno lite av Lucas vodka. -Låter som en plan.
Okej. Två stora vodka med persikosaft kommer på en gång.
Din vodka börjar bli kall.
Lucas och Andrea hade sex i ert tält.
Va?
Jag är ledsen att behöva berätta det så här.
-Är du seriös? -Det blir värre.
En av dem blev slagna genom baksidan av tältet.
Är det här din spådamsgrej som ballat ur?
Det är indirekta bevis och slutsatser.
-Det är rimligt. -Det är inte det minsta rimligt.
Lucas skulle aldrig... Andrea skulle aldrig göra så mot oss.
-Sen förde nån bort dem i en traktor. -För i helvete.
Det finns färska traktorspår precis där.
-Du hittar på. -Jag önskar det.
-Allt är i ditt huvud. -Kolla själv.
Det är blod på den bakre väggen i tältet.
På exakt det stället ens huvud skulle vara om man låg ner.
Du kan se shortsen hon hade på sig.
Och jag ser skorna hon hade på sig precis där.
Om du kollar igenom hennes grejer-
-kommer det enda som saknas vara hennes skjorta.
För det var allt hon hade på sig.
Fan!
-Varför skulle nån attackera dem? -Jag har inte den blekaste.
Andrea... Lucas. Herregud.
Vi följer spåren och ser vart de leder.
Det kan vara ett gäng.
Okej, så...
Vi följer spåren och ser vart de leder.
Om det ser ut att vara ett gäng håller vi oss undan.
-Vi borde kontakta polisen. -Vi har inga bevis.
-Dina indirekta bevis då? -Det bevisar inget!
Då har du kanske fel om allt det här.
Om jag har fel skadar det inte att följa spåren.
Jag kan inte tro att det är sant. De campade ju bara.
-Och hade sex. -Måste du verkligen ta upp det?
Det är ingen idé att låtsas som att det här inte händer.
Det var jag som övertalade dem att följa med.
Det tjänar ingenting till att klandra sig själv.
Hursomhelst, det var jag som köpte boken.
Och övertalade dig att göra regressionen.
Jag förstår inte. Vem skulle göra nåt sånt här?
Den där mannen i baren var rätt märklig.
Brännskador är helvetets specialitet.
Vilket håll går vi nu?
Vi är på landsbygden, det finns säkert traktorer överallt.
Så vad gör vi nu?
Tänk om det är kopplat till din regression?
-Hur då? -Jag vet inte.
-Alla svaren finns i akashaarkiven. -Aldrig i livet.
-Det är värt ett försök. -Jag är inte på humör.
-Vi måste göra nåt. -Ja, ringa polisen.
De kommer inte göra nåt.
-Har du täckning? -Jag har redan kollat.
-Vi borde gå till Louis. -Okej.
Efter att du gjort regressionen.
Det där är bara en andra-gradens brännskada.
Låt mig visa dig ett av tredje graden.
Smärtgränsen är verkligen nåt särskilt, inte sant?
-Kom igen. -Dra åt helvete.
Vi vet inte vad som hände i ditt tidigare liv.
Det kanske är därför vi inte förstår det här.
Varför skulle deras försvinnande ha nåt att göra-
-med saker som hände för 70 år sen?
-Jag tror inte på slumpen. -Det händer.
Det tar bara 20 minuter.
Vi behöver hjälp. Riktig, praktisk hjälp. Vi borde gå mot Louis.
De kommer inte göra nåt. Även om vi fick hit dem skulle de bara följa spåren-
-och komma till samma återvändsgränd. Vi kommer inte komma nån vart.
Det här är en jävla mardröm.
20 minuter. Om det inte fungerar går vi till Louis.
Även om jag går med på det kommer jag aldrig kunna slappna av.
Vi gör det här ute. Då kan jag se åt alla håll.
Det är dags för mig att hämta era vänner.
Jag är inte borta länge.
Jag vet var de gömmer sig.
Bli medveten om din andning medan du andas.
Hur den går in och ut ur din näsa.
Och ner genom din hals.
Hur bekvämt det kan vara att vara medveten om andningen.
Bli mer och mer avslappnad medan du andas ut.
Mer tillfreds, mer bekväm.
Precis så.
Tillåt din andning att sakta ner.
Slappna av ännu mer.
Långsamt.
När du är redo kan du stänga dina ögon.
När du känner dig härligt avslappnad.
Precis så.
Vid varje utandning kan du säga till dig själv...
Du hör en röst i huvudet som säger:
"Mer och mer avslappnad."
"Djupare och djupare."
Skit också.
-Vi får gå in i tältet. -Visst.
Det är okej.
Vi tar ner den här.
Om nån kommer tror de att vi har dragit.
Det kommer se ut som att vi tagit våra grejer och stuckit.
Kom igen.
Hallå.
Släck den där jäkla lampan.
-Försök verkligen att slappna av. -Det är helt omöjligt.
Okej.
Känn, se eller uppfatta dig själv i din dröm.
I det här området år 1940.
91, 92, 93...
...94, 95...
...96, 97...
...98, 99, 100.
Jag kommer och tar dig.
Jag vet att du är där bakom. Jag ser att du rör på dig.
Sitt ner och ät er mat.
Sätt er ner, barn.
Ska ni leka kurragömma?
91, 92, 93...
...94, 95...
Barn!
Vad har du gjort med dem?
Jag dödade henne.
Varför har du gjort det här?
Kom ur det, Ralph. Du har seriösa problem i det här livet.
Vi kan inte stanna nu. Fortsätt springa.
Ralph. Vi måste fortsätta springa.
Helvete.
Jag är ledsen. Jag tog dig aldrig ur det.
Vi kan inte stanna nu. Fortsätt springa.
Vi måste fortsätta, Ralph.
Hör du mig? Vi måste springa.
Lägg den här i din ficka.
Kom igen!
Är du okej?
Ralph?
Kom igen.
Åt vilket håll är Louis?
Vi fortsätter gå.
Jag kommer...
Jag kommer spy om jag inte hämtar andan.
Hur kan jag ha gjort det där?
Dödat kvinnan?
Kvinnan och hennes barn. Herregud.
Du är inte samma person som förut, okej?
Det var i ett annat liv.
Men tre små barn. Jag högg dem, det är fruktansvärt.
Vi borde fortsätta.
Vi kommer och tar dig!
Jävla mobilföretag!
Vi måste hitta nånstans där vi har täckning.
För i helvete!
Kom igen.
Svin!
Jag är helt utmattad.
Jag ser ljus där nere.
Kom igen.
Om det finns en kyrka, finns det en by.
Vi måste bara knacka på hos nån och låna deras telefon.
Jag gillar det inte här inne.
Vi hämtar andan och fokuserar på det vi måste göra.
By, hus, telefon.
Jag visste att ni skulle levereras till mig här.
Och så blev det.
Vänder er om. Händerna bakom ryggen.
Hur kunde du veta?
-Hur visste du? -Jag bad till Gud om rättvisa.
Ingenting skedde.
När jag bad åt andra hållet blev resultatet mycket bättre.
-Menar du att... -Du pratar för mycket.
Kom igen.
Håll tyst.
De var inte de. Det var jag.
De är oskyldiga.
Ingen är oskyldig.
De var en del av operationen så de måste också lida.
De hade inget med operationen att göra.
Du kanske inte minns.
Jag lovar dig, de var inte inblandade i operationen.
Men de gjorde det.
Du vet säkerligen att själar återföds i grupp.
Ni är alla i det här tillsammans.
Hur kan du veta allt det här?
Tror du verkligen att du är den enda-
-som nånsin försökt få tillgång till akashaarkiven?
Ni är krigsförbrytare. Allihopa.
-Hur kunde du veta? -Du pratar för mycket.
Ni alla pratar för mycket.
Om du fortsätter trycka ut munkavlen måste jag skära tunga av dig.
Oskyldiga försvarslösa barn!
Släck den där!
Lägg ner den.
De där patronerna är 75 år gamla.
Jag trodde det var ditt tidigare liv jag såg, men det var mitt med.
Det är okej. Det är okej.
Det är över.
Det är över. Det är över.
Stanna här. Jag ringer polisen, okej?
Jag behöver en ambulans och polis.
Jag vet inte. Det är nånstans i närheten av Plumpton.
Två personer har allvarliga brännskador och två är...
...döda.
Ja.
Jag kan hänga kvar.
Nu kanske han hålls död.
Hon är borta.
-Ska jag gå efter henne? -Vi borde vänta på polisen.
De kommer hitta henne.
Det är okej.
Släpp bara taget och slappna av.
Tillåt dina spänningar och motstånd att nystas upp och sväva iväg.
Han är redo för dig.
Jag hanterade all arkivering och registrering.
Utgifter, kundförfrågningar, klagomål, rekrytering-
-personalutvärdering, vikarier, personalutveckling-
-och hälsa och säkerhet.
Slappna bara av.
Du är precis det jag letat efter.