Hallå?
Sluta.
Rör dig inte.
De kan se oss.
Vad är det här?
Jag vet inte.
- Var är vi? - Var tror du?
Hallå?
Herregud!
Allt är okej. Allt är okej.
- Du är okej. - Hjälp! Hjälp!
- Lugn, bara. - John?
- Du är oskadd. - Var är du?
Fan.
Är hon död?
Jag tror det.
Herregud! Vad var det där?
Jag vet inte.
Vad var det?
Fan.
Vad fan?
- Rör er inte! - Herregud.
De kan se om vi rör oss.
Stå stilla så klarar vi oss.
Lyft inte fötterna från marken.
Rör ingen.
- Vad är det för ljud? - Tyst!
Herregud!
Var kommer det där ifrån?
Tyst!
Okej, nu...
Lugna ner er!
Det gör ingen nytta.
Susan.
Lugna er!
Lugna er allihop.
Ni måste lugna ner er, hörni!
Lugna ner er, för i helvete!
- Bara... tänk, andas! - Vad fan är det som händer?
Nej! Nej.
Nu börjar det.
Håll käft i en sekund!
Är det nån som vet vad fan som händer?
De dödar oss.
Nej, det är inte de.
Ser ni det här?
Lamporna på golvet. Ser ni hur den rör sig?
Jag ser inget.
- Vad pratar du om för lampor? - Se på era händer.
När ni rör på dem förändras golvet.
Ja, fan.
Jag ser bara en.
Ja, jag ser bara min.
Jag tror man bara kan se sin egen.
Vad har de gjort med oss?
- De har gjort nåt med våra händer. - Vad ska det betyda?
- Det är vi. - Vi?
Vad menar du?
Vi väljer vem som dör.
- Helvete! - Vad hände?
- Nån gjorde det. - Ingen gör nåt, för helvete!
Det funkar ju inte, fattar du väl?
- Vi måste försöka nåt. - Ingen får göra det!
Okej.
- Jävlar. - Vad fan?
Vad är det för fel på er?
Vi kommer att dö, allihop. Vi kommer att dö, allihop.
Vi är fan körda!
Herregud.
Det här är otroligt.
- Det är en utröstning. - Va?
Vi... röstar. De dödar den som får flest röster.
Hur vet du det?
För... För att summern låter när ni sluter händerna-
-och det är då ni väljer.
- Vi borde låta bli att göra det igen. - Glöm det.
- Nån kommer att strula till det. - Vänta.
Tänk om vi... Tänk om vi röstar på henne igen?
- Ja, vi prövar det. - Hörni, det...
- Det kommer inte att funka. - Vi måste försöka nåt.
Ja. Allihop, vi röstar på den döda kvinnan igen.
Menar du allvar?
Kom igen.
- Ni valde fel person. - Nej, det gjorde vi inte.
- Hörni, det funkar helt enkelt inte. - Men varför han?
Han kanske fick näst flest röster?
Eller flest hittills?
- Vi måste pröva nåt. - Nej, det kommer inte att funka.
Det finns inget vi kan göra. Vi är körda.
Vi försöker att inte rösta igen.
- Det funkar inte. - Vi måste försöka.
Okej, ingen röstar. Vi väntar ut den.
Hur vet vi att det inte dödar oss alla?
Tio, nio-
-åtta, sju-
-sex, fem-
-fyra, tre...
Är det över?
- Herregud! - Rör er inte!
Vi rider ut det här, allihop.
Om inte vi väljer, så väljer den själv.
Nån måste göra nåt! Det funkar ju uppenbarligen inte.
- Det du sa är helt obegripligt! - Tyst, allihop!
Vi har ingen anledning-
-att bara döda varandra så här.
Vad fan ska vi annars göra, mannen?
Vi har inget val.
Jag menar att vi kan välja att göra det på ett visst sätt.
Det är ungefär en minut eller två mellan varje runda, va?
- Det är inte mycket tid. - Nej, det är det fan inte.
Men om vi tänker mindre på vem som dör härnäst-
-och mer på att förstå den här saken-
- kommer vi kanske nånvart och kan stoppa den.
Vad föreslår du?
Jag har tittat runt i cirkeln-
- och jag ser... fem eller sex stycken i 70-80-årsåldern.
Om det är en omröstning menar jag att de får dö först, så vinner vi tid.
- Vänta lite. - Nej. Så fan heller.
Menar du allvar?
Som jag ser det skulle de dö härnäst i verkliga livet också.
- Vad är det för skillnad? - Han har rätt. Gamla först.
Det... Det är rättvist.
- Hur kan det vara rättvist? - De ska ju ändå dö först.
Av naturliga orsaker, ja, inte av att vi dödar dem.
- Vad är det för skillnad? - Det här är galet.
- Vi har inget val. - Det där är för jävligt.
Det är en för jävlig situation, men vi måste göra nåt.
Vem först?
Vi börjar med honom, och går medsols efter det.
Ett, två, tre...
Nej, vänta här nu.
...fyra, fem, sex.
Det borde ge oss tio minuter.
Nej, det måste finnas nåt bättre sätt.
Har du en bättre idé?
Nån annan?
Jag är ledsen. Det är det enda sättet.
Men jag har lika stor rätt att leva som vem som helst av er.
Du har levt ditt liv, gamling.
Snälla.
Snälla!
Okej. Jag vet att det där var svårt.
Men ni gjorde det rätta.
Vi kommer att behöva göra svåra val.
Håll käft, vi fattar.
Du ville vinna tid, och vi gjorde det. Låt oss inte slösa bort den.
Vi måste komma på vad fan det här är.
Några förslag?
Kom igen, ingen?
- Men han, då? - Vem, jag?
Ja. Du borde ju veta nåt om det här.
- Jag vet inget. - Skitsnack.
- Ja, ni killar måste ha vetat. - Vetat om vadå?
Nåt om en jävla utomjordingsinvasion, vad vet jag?
- Va? - Jag vet precis lika mycket som ni.
- Skitsnack! - Jag svär, jag vet inget!
Minns nån nåt annat över huvud taget?
Jag var i Glendale.
Ja, jag minns.
Vi satt fast i trafiken på motorvägen.
- Jag också. - Och jag.
Okej.
Vi försökte komma ut ur staden, men det var total trafikstockning-
- så vi lämnade bilen och började springa.
Ja, alla sprang.
Ja, och sen... sen blev allt svart.
Det är vad jag minns.
Så vad hände?
Jag drogs upp.
- I skeppet? - Jag... vet inte.
- Dragstråle. - Helvete.
Är vi i skeppet nu?
Tror ni det finns andra som gör det här?
Andra cirklar?
De skulle inte göra så här för bara femtio av oss.
Varför skulle de göra så?
Jag vet inte.
Men nästa gång jag kunde se var jag i ett litet rum-
- och allt var rött, som... som i ett mörkrum-
- och det fanns massor av kroppar staplade ovanpå varandra.
Jag antog att de var döda-
- men jag vet inte. De var kanske bara medvetslösa.
Alla utom jag och en annan kille.
- En utomjording? - Nej. Nej, han var människa.
- Vem? En av oss? - Jag vet inte. Jag ser honom inte.
Allt annat är suddigt.
Jag minns att jag vaknade här och nån sorts gas.
Jag tror att vi drogades.
Minns nån annan nåt?
Kom igen, vem som helst!
Ja, jag minns nåt.
- Du? - Ja.
Jag minns det röda rummet.
Och jag såg honom.
Och jag såg dem.
Hur såg de ut?
Tja, de var stora och svarta-
-kanske mörkgröna.
Och, och våta.
Och de pratade också. Det lät nästan som kinesiska.
- Kinesiska? - Ja...
...eller kanske japanska.
Kinesiska utomjordingar?
Skitsnack.
Han ljuger.
Ja, nästa gång är det han. Han försöker bara vinna tid.
- Jag svär. - Säg åt dem att du såg mig!
Ser ni? Han bara ljuger.
Jag svär, jag talar sanning.
Ge mig bara tid att tänka.
Det är ett trick. Tro honom inte.
Jag börjar minnas nu.
Siffror. Jag minns siffror.
Och det var nåt annat som de...
Var var vi nånstans?
Vänta. Vem står på tur?
Hon.
Med hatten.
- Vem, jag? - Ja.
- Hur gammal är du? - Femtiotvå.
- Det är inte gammalt. - Gammalt nog.
Vi sa sjuttio-åttio, inte femtio.
Vad är det för skillnad?
Det är en stor skillnad.
Kom igen, du är inte femtiotvå.
- Hur gammal är du? - Ljug inte.
- Femtiotvå. - Skitsnack.
Ja. Varför har du så vitt hår?
Cellgiftsbehandling. Jag hade cancer.
Ska man inte vara skallig då?
- Vad för sorts cancer? - Bröstcancer.
- Så du är döende? - Nej, den är på tillbakagång.
Jag mår bättre nu.
Är du säker?
Ja. Jag besegrade den.
- Den skulle kunna komma tillbaka. - Vad fan är det för fel på dig?
Jag menar bara att det är troligare att hon dör än vi andra.
- Det stämmer inte. - Är du läkare, eller?
Ja, faktiskt, din jävel.
Med eller utan cancer så är hon över femtio. Hon dör så småningom.
Va?
- Det gick vi inte med på. - Precis!
Ska vi börja döda folk över fyrtio sen?
Jag är fyrtiotre. Vill du döda mig härnäst, din jävel?
- Har du problem, eller? - Ja, det har jag.
Jag tror nog att alla över-
- kanske trettiofem har problem med det här.
Vad tycker ni?
Hörni, vänta ett tag här nu.
Vi...
Jag försöker bara hjälpa till.
Far åt helvete.
Hörni, vi får inte vara rädda att prata med varandra här.
Det är enda sättet att få slut på det.
Vi kommer inte att få slut på det. Vi är fan körda.
- Det vet vi inte. - Exakt.
Vi vet inget än.
Om de ville döda oss hade de redan gjort det.
Låt oss använda tiden till att komma på varför.
Okej. Vad gör vi?
Vi kanske ska komma på varför de valde oss.
Valde oss?
Ja.
Varför de valde ut oss till det här.
Det var en stor rymddammsugare. Jag tror inte vi blev handplockade.
Nej, han har rätt. Det här är bara slumpen.
Det vet vi inte. Tänk om det inte var slumpen.
Tänk om de valde oss av en anledning.
Det finns säkert en ziljon människor som gör exakt samma sak.
Okej, men det är bara vi här inne, eller hur?
Jag tror att vi måste veta mer om varandra.
Om vi gör det...
...kanske det här blir förståeligt.
Värt ett försök. Vem vill börja?
Ja, jag kan börja.
Hej, jag heter Beth.
Jag bor i Woodland Hills, Kalifornien-
- men är född och uppvuxen i Richmond, Virginia.
Jag har arbetat som personalansvarig de senaste elva åren.
Jag bara råkade hamna där.
Jag gick på college och tog examen i engelska.
University of Virginia. Heja Wahoos!
Jag är 36 år gammal, singel, har inga barn-
- men jag har två systersöner som är min syster Noreens.
Hon är faktiskt min tvillingsyster.
Vad mer?
Jag har en hund. Hon heter Clootie och är en terrierblandning.
Och jag har två katter, JJ och Ricky.
Herregud.
Det var nog allt. Finns det nåt mer jag ska säga?
Nej, det var jättebra.
Vem vill fortsätta?
Helvete!
Hon hade i alla fall inga barn.
- Så tänkte jag också. - Jag också.
Vad då, då? Det kvittar.
Hon var fortfarande en människa, precis som ni.
- Vad hette hon? - Beth.
Vi kanske inte borde säga våra namn.
Varför inte?
Vad hjälper det?
Vad är det för poäng med att prata alls, då?
Nej, inga namn. Han har rätt.
Vi behöver inte göra det svårare än det redan är.
Ja. Om det är anonymt är det...
Vadå? Enklare att döda alla?
Det var inte det jag tänkte säga.
- Då säger jag det. - Det spelar ingen roll.
Namn är inte nödvändiga.
- Nån annan borde prata. - Du, kanske?
- Jag? - Ja, du står på tur.
Så fan heller. Jag säger inte ett skit.
Ni såg vad som hände henne, och hon sa inget konstigt.
Men nån borde prata.
Okej, jag pratar.
Jag ska fatta mig kort.
- Jag heter Craig... - Nej, inga namn.
Visst ja, förlåt.
Hur som helst, anledningen till att jag säger nåt-
-är att min fru står bredvid mig.
Jag tänkte att det var viktigt. Det kan väl inte vara en slump?
Har nån annan släkt här?
Nån alls?
- Känner nån varandra? - Ja.
Jag känner henne.
Susan.
Hur?
Vi är... kollegor.
Grannar.
Sak samma. Det spelar ingen roll.
Affär. Förstått.
Hur som helst så vill jag respektfullt be alla-
-att inte rösta på min fru.
Rösta på mig om ni vill, men skona min fru.
Nej.
Nej, alla ska tänka på det.
Okej, tack.
Okej.
Du får fortsätta.
Kom igen.
Hördu, kan du engelska?
Då är han borta.
Det gör inget, jag kan spanska.
Vi behöver ingen jävla översättare.
Ja, tyvärr, men det är slöseri med tid.
Nej, det är det inte.
Vad säger han?
Ser ni? Det är redan slöseri med tid.
Nej, det är det inte. Vi är alla människor.
Ja, alla är lika mycket värda.
Vi borde inte döda nån annan-
- i stället för nån som inte ens kan bidra till diskussionen.
Han har rätt, det är inte rättvist.
Ja, han är säkert inte ens här legalt.
Herregud!
Behöver man uppehållstillstånd för att bli bortförd?
Du vet vad jag menar. Han borde inte ens vara här.
Vad spelar det för roll?
Fråga honom om han var i landet legalt.
Fråga honom.
Ser ni?
- Kom igen, det spelar ingen roll. - Klart att det gör.
Han hängde säkert framför Home Depot-
-med tjugo andra illegala invandrare.
Sak samma.
Medan vi sprang ifrån skeppen-
- sprang han säkert mot dem och skrek: "Trabajo! Trabajo!"
Din jävel, de här killarna sliter arslet av sig för minimilön.
Och tar amerikanska medborgares jobb.
Nu börjas det, alltså?
Tror du inte att jag jobbar hårt?
Jag tror säkert att ditt hörnkontor är tungt.
Hördu! Hallå!
- Vem, jag? - Ja, känner inte jag dig?
- Jag undrar varför. - Nej, allvarligt.
Han frågade om vi kände nån här inne.
Jag känner honom.
Jag känner inte dig, mannen.
Du är mekaniker i North Hollywood.
Raul. Raul Jimenez.
- Jag minns dig. - Vad har han gjort?
Inte ett skit. Han ljuger.
Han slog sin flickvän.
Riktigt illa. Jag tror i alla fall att det var hans flickvän.
- Förhoppningsvis inte nu längre. - Kom igen. Är du allvarlig?
Är du säker på att det var han?
Ja. Jag minns den där tatueringen under högerögat.
Den där tåren. Ser ni?
- Dra åt helvete. - Vad står den för?
Den står för min kusin. Han blev skjuten.
Av en snut som du.
Ja, och det är mitt fel att ni är kriminella.
Han var sexton år gammal.
En brottsling mindre på gatan.
Dra åt helvete.
- Stämmer det eller inte? - Om hans kusin? Ingen aning.
Nej, om honom.
Ja, det stämmer.
Berätta för dem.
Berätta hur du misshandlade henne.
Det var inte första gången, och det lär inte bli sista heller.
Berätta!
Vi kanske inte ska tänka i stereotyper.
Subban fick vad hon förtjänade.
Där är han. De här jävlarna lär sig aldrig.
Hon skulle inte ha legat med andra!
Som om det gör det okej att misshandla henne!
Jaså? Vad ska du göra, då?
Tänker du skjuta mig, snutjävel?
Jag tror inte att jag behöver det.
Känner du igen nån annan?
- Nej, jag tror inte det. - Nån annan?
Obetalda parkeringsböter?
- Tänk om det är viktigt. - Va?
Ja... Tänk om vi ska komma på vem som är god och vem som är ond.
Världen funkar inte så, raring.
Det stämmer. Det finns för stora gråzoner.
Men det kanske är det de vill att vi ska göra.
Döda vissa.
Och typ, men gud, alltså, vem ska bestämma?
- Du? - Nej, inte jag.
Vi allihop, som grupp.
Typ det vi har gjort hittills.
Typ inte fått stopp på det hela över huvud taget.
Det vet vi inte. Den kanske slutar.
Det måste finnas ett skäl till allt det här, eller hur?
Herregud, raring.
Det behövs inget skäl bakom varenda jävelskap-
-som sker här i världen.
De kanske bara vill se på när vi dödar varandra.
Tja, vi borde åtminstone tänka på det.
Tänka på vadå?
Vad hon menar är... vem förtjänar att leva?
Okej. Baserat på vadå?
Baserat på allt.
Moral, värderingar, vad man har och inte har gjort i livet.
Jag tror att vi måste få allt sagt.
Och vi har massor av tid att diskutera varandras karaktär.
Vi är här för att göra nåt.
För att dö.
Hörni, jag har en idé.
Vad sägs om att... Vad sägs om att döda alla svarta härnäst, okej?
Vad pratar du om?
Dra inte in ras i det här.
Det är rena jävla slumpen.
Jaså? Jaha.
Det är därför de flesta av oss är döda nu, va?
Man måste tänka på sig själv.
Ja, du måste sluta snacka om rasism, okej?
- Ingen här bryr sig ett skit. - Jag gör det!
Jag menar bara att jag fan inte står på tur, okej?
Ni har nått er minoritetskvot.
Det är rättvist.
Ser du nåt rättvist här inne?
Det är fan motsatsen till rättvist!
Okej. Vi får se.
Se inte på mig, mannen. Du drog igång skiten.
Kom igen, du vet att jag har rätt!
Tänk på det.
De kommer att döda var och en av oss tills det inte finns några kvar.
Kom igen, det finns många vita döda också.
Kom igen, det finns många fler i livet.
Vad är det du försöker göra? Göra dig själv till en måltavla?
Det är precis vad du gör.
Ja, riktigt smart.
Jag står inte och räknar asiater.
- Det kanske du borde. - Lyssna inte på rasismskiten.
Han försöker bara rädda sig själv.
Ja, för fan, din stele jävel! Så vadå, då?
Tycker du att du förtjänar fribiljett för att du är svart?
Ingen bryr sig.
Precis, ingen bryr sig ett skit.
- Jag pratar fan inte med dig! - Jag försöker ju hjälpa dig!
Håll käft när du pratar med mig!
Det hjälper inte ett dyft här inne.
Ja, och det brukar det ju göra där ute, va?
Nu börjas det. Låt oss alla tycka synd om den svarte.
Han var tvungen att kämpa mer än vi.
Ja, ja, släpp det bara.
Som om inte ni får tillräckligt med hjälp.
Vad fan sa du nu?
Ni är likadana allihop.
Ni springer omkring och vill att folk ska ge er saker-
-som om ni förtjänade skiten.
Det är det som är felet med det här landet.
Socialistiskt skitsnack.
Vad är det?
Vill du ha skadestånd också?
Jag menar, herregud, nu får ni fan lägga...
Vi borde hålla våra personliga fördomar utanför det här.
- De hjälper oss inte här. - Ja, de spelar ingen roll längre.
Så fan heller! De spelar visst roll, för mig.
Jag tänker inte dö för att låta nån rasist leva.
Allt, varenda småsak, måste komma fram.
Alla rasister, ta ett steg fram, tack.
Vad man än har för ras, etnicitet eller nationalitet är oviktigt.
Det som är viktigt är att vi kommer på hur vi stoppar det här.
- Vi är med i samma lag. - Jaså, är vi?
Vi vill alla överleva, eller hur?
Ja.
Vi måste samarbeta och inte vända oss mot varandra.
Ja, det är vad de vill.
Jag tror att hon har rätt.
Det är vad det handlar om. De vill att vi ska leka deras lek.
- De kanske ser på oss just nu. - Studerar oss.
- Vi ger dem inte det de vill ha. - Precis.
Har du nån idé?
Vad händer om vi tvingar fram ett oavgjort resultat?
- Vi försökte ju det. - Nej. Vi försökte att inte rösta.
Det skulle gå längre tid mellan rundorna.
Okej, allihop, rösta på er själva.
Hur gör vi det?
Man kan inte rösta på sig själv. Det får man inte.
Okej, men då får alla rösta på den till höger om sig.
Den levande.
Precis. Rösta inte på tomma platser.
Om vi gör det rätt borde alla få precis en röst.
Okej.
Tio, nio, åtta, sju-
-sex, fem, fyra-
-tre, två, ett...
- Nej! - Fan!
- Helvete! - Det funkade inte.
- Vad hände? - Vi klantade till det.
Vi försöker igen.
Det funkar inte. De har tänkt på allt.
Röstade ni på personen till höger eller vänster?
Höger, åt det hållet.
Men nån sabbade det.
Nån gjorde bara ett misstag.
Okej, vi måste pröva det igen.
Okej. Mycket försiktigt den här gången.
Alla ska rösta på pilen som pekar på personen på ens högra sida.
Förstått?
Älskling, ser du pilen?
Den här pilen, du ska välja den pilen, okej?
Du är okej. Det löser sig för, jag lovar.
Okej?
Kom igen!
Det är oavgjort. Rösta igen, allihop.
Vad fan hände?
- Det blev oavgjort. - Hur då?
Vi fick alla samma antal röster, eller hur?
Nej, det fick vi inte.
Hur vet du det?
För jag röstade på honom.
- Va? - Varför gjorde du det?
Han röstade på den gravida kvinnan. Jag såg det.
Hade jag inte röstat på honom hade hon dött.
- Är du säker? - Ja.
Varför gjorde han det?
Vi vet ju alla att vi inte kan rösta på oss själva, eller hur?
Så... vad tror ni händer-
-när det bara är en person kvar?
En av oss får leva.
Det är ett spel. Uteslutningsmetoden.
Siste man i livet får komma härifrån.
- Eller kvinna. - Varför skulle nån vilja göra så?
Jag vet inte.
Men med barnet och den gravida kvinnan tänkte han nog-
- att det troligen blir en av dem i slutändan.
Om vi gör oss av med dem har vi alla en bättre chans.
Vet ni vad?
Om han har rätt, och en av oss får komma härifrån-
-borde det vara en av dem.
Varför då?
Sunt förnuft.
Kom igen, hörni. Saker och ting är annorlunda här.
Kvinnor och barn först? Tyvärr, det gäller fan inte längre.
Se på den gravida kvinnan.
Hon räknas som två personer.
En av dem dör så småningom, så...
Vem av dem?
Det är okej. Allt blir bra.
Nej!
- Nej! - Kom igen!
- Gör inget! - Då dör båda två.
Vi måste veta vad som händer.
Vad är det för fel på er?
Hon är bara barnet. Varför ger ni er på henne?
En av dem måste dö.
- Vi måste välja. - Nej.
Vi borde lämna dem utanför det här så länge som möjligt.
- Vi glömmer det. - Nej, det kan vi inte, inte nu.
- Varför inte? - Det är för farligt för dem.
De har avslöjats.
Ingen kommer att rösta på dem igen. Eller hur?
Hon har inte hört talas om preventivmedel, så hon får leva?
Vi måste nå ett majoritetsbeslut före varje eliminering-
-annars är de hela tiden i fara.
Han har rätt. Vi måste skydda dem nu.
Vi vet inte ens vad för slags barn hon är.
Tänk om hon är en eländig odåga.
- Hon är typ tio. - Hördu, tjejen, har du bra betyg?
- Ja. - Jaså. Bara A?
Herregud, hon har fått ett B... Vi dödar henne.
Minst en av dem måste dö.
Vi borde bestämma oss nu.
Döda dem båda två, för fan! Båda...
Men frivilliga, då?
- Va? - Frivilliga?
Är du galen?
Jag vet inte. Nån kanske vill kliva fram.
Jag gör det.
- Varför då? - Vänta lite.
Han behöver inte förklara sig för dig eller nån annan.
- Han är frivillig. Det räcker. - Jag vill veta varför.
Det har du inte med att göra, damen.
Låt honom svara!
Varför?
Jag antar att jag helt enkelt inte vill döda nån.
Hur gammal är du?
Sexton.
- Nej. Nån annan. - Vadå, "nån annan"?
- Han är ju fan ett barn. - Han är sexton. Det räcker.
- För att dö? - För att ta egna beslut.
Han är ett dumt barn som inte vet bättre.
Jag bryr mig inte. Är man frivillig så är man.
- Det är hans val om han vill dö. - Ja, det stämmer.
Om nån gör det frivilligt borde vi respektera det, vem det än är.
Vad heter du, grabben?
- Shaun. - Shaun.
Är du säker på att du vill anmäla dig som frivillig?
Nej.
Jag gör det.
Det gör inget.
Det här blir mycket enklare om vi kan få några frivilliga.
Enklare för vem? Dig?
Vi måste få kontroll över situationen och det här är det bästa sättet.
Om vi ändå ska dö kan det väl ändå vara på våra villkor.
Ja, då får utomjordingarna fan så de tiger.
Vi gör vad vi kan!
Ja, det är den bästa idé vi har.
- Är du frivillig, då? - Jag ser inte dig kliva fram.
Vi borde alla göra det. Alla utom henne, menar jag.
Kollektivt självmord, alltså? Utmärkt, så gör vi.
Hördu, grabben, är du fortfarande frivillig?
Nej.
Ja.
Du är fan en hjälte, grabben.
- Säkert. - Nej, jag menar allvar.
Om jag kommer härifrån levande ska mitt nästa barn få ditt namn.
Tack, Scott. Tack, Scott.
Jävla as. Du visste att han hette Shaun.
- Ja, ja. Grabben är en hjälte. - Ja, han vann oss två minuter.
- Släng ett Purpurhjärta åt honom. - Det räcker!
Vad är det? Varför ser ni på mig?
Tycker ni att det borde bli jag?
Jag var i Afghanistan de senaste två åren-
- och riskerade livet för att ni skulle vara säkra.
Jag kom tillbaka för två dagar sen.
Jag var på väg för att träffa familjen.
Jag har en sju månader gammal bebis...
...som inte ens vet vem jag är.
Min fru...
Jag har inte träffat min fru på...
Jag tänker fan inte dö här!
Det tänker jag inte.
Jag ska åka hem till dem.
Oroa dig inte, jag röstar inte på dig.
Inte jag heller.
Ja, vi... Vi tar oss ur det här.
- Visst. - Lägg av.
Lägg av själv. Han vet sanningen.
Det gör vi allihop. Låt oss acceptera det.
Sluta, bara.
Du kommer att dö, polarn. Det kommer vi allihop.
Tiden rinner ut.
Ja, vi behöver fortfarande en frivillig.
Vem som helst.
Jag gör det.
Min son, Oscar-
-gick bort förra året.
Han åkte på sin motorcykel.
Det gör inget.
Jag förlåter henne.
- Ni kommer att ses igen. - Tror du det?
Absolut.
Okej.
Jag går i frid.
Hej då, allihop.
- Hej då. - Hej då.
Hej då.
"Ni kommer att ses igen. Absolut."
- Skitsnack. - Ja, ärligt talat.
Han försökte ge henne frid under hennes sista stund i livet.
Det är inget fel med det.
Hon offrade sig så att andra kunde leva.
Det går inte obemärkt förbi.
- Säger vem? - Säger Gud.
- Hur vet du det? - Jag är präst.
Gud vakar över oss alla.
Han har en plan. Vi behöver bara tro.
- Amen. - Det räcker.
Ursäkta?
Jag vill inte verka respektlös... Det är bara skitsnack.
Att stå där och snacka om tro-
- när folk sprängs i bitar åt höger och vänster.
- Så jävla skrattretande. - Hördu...
Finns det en gud så bryr han sig inte ett skit om nån av oss!
- Det är inte sant! - Herregud, vi dör här inne!
Skiten är inte över förrän den jäveln tar oss allihop. Okej?
Vill ni tro på nåt? Tro på det här!
Gud är här inne nu, okej?
Det är Gud, här inne.
Så be till honom, eller ännu hellre, fråga honom!
Hvad sägen I, Gud?
Vilka av oss får komma till Ditt gudomliga rike?
- Ta det lugnt. - Annars?
Tänker du döda mig för att jag har en åsikt?
Den är lika giltig som din.
Jag ser mig omkring och inser att jag kanske har några vänner.
Jag tror att folk håller med mig.
95 procent av alla människor tror på Gud.
Du är i minoritet.
Ja, men 95 procent är idioter.
Kallar du oss idioter?
Jag kallar inte nån för idiot. Jag säger bara en sak.
Om det finns en Gud, är det här... Skulle han tillåta det här?
Är det här nåt han skulle göra?
Tänker ni döda mig för att ni är rädda att jag har rätt?
Vad gör ni? Ni är så jävla fega!
Vänta, snälla... Jag sa inget fel.
- Det var han. - Vem fan är det här?
Det verkar som om Gud gav dig en chans.
Ja, i två jävla minuter till.
Jag känner igen den här tjejen. Känner jag dig?
Jo, jag känner igen dig från nånstans.
- Mig? - Ja. Är du skådespelare?
Du verkar så bekant.
Nej, jag är inte skådespelare.
Jo! Stacy nånting.
- Nej, Christina. - Christina...
- Christina? - Ja.
Vänta lite... Är Stacy ditt artistnamn?
Nej, jag sa ju att jag inte är skådespelare.
Nu fattar jag.
Hörni, skådespelare, porrskådis. Nu fattar jag.
Det är stor skillnad.
Va? Jag är ingen porrskådis.
Jag tror inte att nån bryr sig här.
Jag kom bara inte på det förut, men nu vet jag.
Vad?
Jag är ett stort fan.
Vad fan håller du på med? Jag jobbar inte med porr.
Det är inget problem. Alla måste försörja sig.
- Det stör inte mig. - Jag jobbar inte med porr.
- Ja, ja. - Jag försöker bara ge henne en komplimang.
Han ljuger.
Jag måste vara ärlig med dig.
Jag föredrog dig före dina tillskott.
För nu är det bara: "Pang! Kolla in styggingarna!"
- Han ljuger. - Är de äkta?
Det har du inte med att göra!
- Så de är äkta? - Än sen?
Hälften av tjejerna i L.A. har fixat tuttarna.
Ja, och det är nog bra för karriären.
- Jag jobbar inte med porr! - Vem betalade för dem?
Berätta för dem.
Det är okej, raring. Vem betalade för dem? Din arbetsgivare?
- Nej. - Nej?
- Eller jo. - Gjorde han?
Men det är inte så.
Nu börjar det bli svårt att avgöra.
David är min chef, men han är också...
- Jag är inte... - Jaha!
Ni förstår, Stacy trodde att om hon skaffade dubbel D-kupa-
-skulle David älska henne.
Han kommer att älska henne mer än sin fru och sina barn.
Vem bryr sig om de redan är en familj?
Det har väl aldrig hindrat dig?
Tänker du sticka med honom?
Skaffa en drös med egna ungar?
Slå er ner vid stranden?
Är det vad du tänker göra, Stacy?
Jag tycker att vi borde ta hänsyn till om folk har familjer.
Barn.
Varför? Hur många barn har du?
Jag har sju.
- Så klart du har. - Jag har tolv.
- Jag har 27. - Kom igen, allvarligt talat!
Borde man inte ta hänsyn till det?
Jo. Vi har en dotter.
Ja. Emily.
- Hon är tre år. - Alla har familjer.
Era barn kommer inte att rädda er här.
Jag ber inte om att bli räddad.
Jag... Jag menar bara...
...att om man inte har barn-
- borde man kanske anmäla sig som frivillig.
Det vore rimligt.
Vissa av oss kanske vill ha barn nån dag.
Jag är fortfarande ett barn.
Jag också.
Jag tycker att om man inte har barn-
- borde man göra det rätta och ställa upp.
Hur gammal är du?
Jag? 35. Men jag har ett barn.
- Bara ett barn? - Ja, en dotter.
- Är du gift? - Ja.
- Vad jobbar din man med? - Jag vet inte...
Du vet inte vad?
Varför detta plötsliga intresse för mig?
Vi är ärliga, allihop. Jag tänkte bara ställa en fråga.
Jag står inte inför rätta, så varför berättar du inte om ditt liv?
Lätt. Jag är 41, har två söner och en dotter på arton månader.
Jag har varit gift med samma fantastiska kvinna i tolv år.
Det var allt. Din tur.
Skit.
Jag väntar.
Jag uppfostrade mina fyra yngre syskon-
- under min pappas heroinmissbruk och min mammas depression.
Sen fick jag stipendium för att gå på Vassar-
- innan jag tjänstgjorde i Fredskåren i Nepal i tre år-
- och återvände till USA, där jag har jobbat ideellt sen dess.
Du har fortfarande inte svarat på min fråga.
Vad jobbar din man med?
Jag har en fru.
Du är alltså lesbisk.
Ja. Än sen? Det gör ingen skillnad.
Det är inte nödvändigtvis sant.
Hon är lesbisk. Vad är grejen?
Så det är okej att ett barn har två mammor?
Det är inte 1950-talet längre.
Ja, sköt dig själv.
Så det är okej att uppfostra en liten flicka i en sån miljö?
Två mammor som har sex överallt?
Inte lika illa som med två män, men fortfarande fel.
Det kanske är bra att du är här.
Du ger flickan chansen till ett normalt liv.
Kom igen, vad är du ute efter?
- Jag är inte homofob eller nåt... - Säkert.
Tycker ni att detta är nån som är värd att dö för?
Jag vet att många av er är religiösa.
Det här landet grundades på familjevärderingar.
Den här kvinnan har syndat.
Betyder inte det nåt?
- Vi har alla syndat. - Ja, men vissa mer än andra.
Det kanske är hela poängen med det här.
Om vi kommer fram till vem syndaren bland oss är-
-så kanske det tar slut.
Vi har ingen aning om vad utomjordingarna vill.
Det kanske är svaret.
Så utomjordingar vill att jag ska dö för att jag är homo?
Ta det inte personligt. Jag vill bara få slut på det här.
Tror du att jag är den enda?
Fegisar.
Min son är gay.
Och det är inget jävla fel på honom.
- Tänk om han hade en poäng. - Släpp det bara.
Nej, inte om homo-grejerna.
Om en av oss dör, den de vill åt, tänk om allt tar slut då.
Herregud. Vi går i cirklar.
Varför skulle de välja ut en av oss?
Vi har problem.
Vad?
Den där snubben sa ju att en av oss skulle kunna klara sig.
- Ja. - För vi kan inte rösta på oss själva.
Ja.
Jag vill veta vad som händer-
-när det bara är två personer kvar.
Vad menar du?
Om det bara är två personer kvar kan man bara rösta på den andra.
- Det skulle bli oavgjort. - Och båda skulle dö.
Nej. Nej, nej. Inte säkert.
Den ena behöver inte rösta.
- Va? - Ett offer.
Ja.
Vad betyder det?
Om det slutar med en av dem och en av oss, så röstar vi inte.
Nån skulle behöva offra sig för att rädda den andra.
Säkert. Och vem skulle göra det?
Jag.
Säkert.
Ja, det skulle jag. Skulle inte du?
Jag vet inte vad jag skulle göra.
Hoppas att du inte blir kvar till slutet.
Han är i alla fall ärlig.
Sanningen dödar här inne.
Allt dödar här inne.
Vi borde välja nån vi kan lita på.
Vi kan inte lita på nån här inne.
Nån måste göra det. Vi borde bestämma.
Vi behöver inte bestämma nåt.
Den som är kvar i slutet får bestämma själv.
Och om det står mellan de två?
Då får de bestämma.
Eller så bestämmer vi åt dem.
Du borde aldrig ha gift dig med det där arslet.
Jag vet.
Tillsammans?
Vad hände?
- Det blev oavgjort. - Så romantiskt.
Jag trodde att slumpen avgjorde ifall ingen röstade.
Inte om det är oavgjort.
Där ser ni. Båda kan inte leva, så en av dem måste bort.
- De ska ingenstans. - En av dem måste dö.
Vill ni att de ska bestämma?
Ett litet barn? Det är för mycket ansvar för ett barn.
Ja, han har rätt. Det är vi som måste göra det.
- Göra vad? - Han vill att vi dödar en av dem.
Vi måste göra det som krävs.
Skitsnack! Du försöker bara rädda dig själv.
Det räddar inte mig mer än dig-
- men det garanterar att en av oss kommer härifrån levande.
Annars dör vi allihop.
Det här är ett trick.
När han får en av dem ur vägen ger han sig på nästa.
Fall inte för det!
Om vi var tvungna att välja en av dem, vem skulle det vara?
Vad sysslar du med?
- Va? - Kom igen.
Det är en rimlig fråga.
- Menar du vad jag jobbar med? - Ja.
Det är klart att killen i pullover börjar snacka klass.
Vi försöker avgöra vem som förtjänar att leva, eller hur?
Och karriärval är ju rätt sätt.
Jag menar bara att vissa människor bidrar mer till samhället än andra.
Vem bryr sig om hennes jobb? Hon är gravid, det är det som är viktigt.
Det finns massor av bebisar.
Folk skaffar massor av bebisar.
Världen har nog med ensamstående mammor på bidrag.
- Hon kanske är arbetslös. - Än sen?
Det kvittar.
Vad jobbar din man med?
- Va? - Pappan. Barnets far.
Vad jobbar han med?
Vet du ens vem pappan är?
- Ja, jag vet vem pappan är. - Men ni är inte gifta, eller hur?
Han är... Vi väntar.
På vad? Att han kommer ut ur fängelset?
- Kom igen! - Han sitter inte i fängelse.
Okej. Vad jobbar han med, då?
Lägg av med förhöret.
Vad jobbar du med?
- Jag jobbar på en bank. - Ja, så klart.
Vi lånar ut pengar till folk så att de kan starta eget.
Har nån av er ett eget företag?
- Hur mycket tjänade du i fjol? - Jag pratar inte om löner!
Det var du som började prata om jobben.
Nej, jag pratar om att bidra till samhället.
Jag jobbar arslet av mig varenda dag-
-och jag tar aldrig emot allmosor!
Jag lånar ut pengar så att folk kan fullfölja sina drömmar.
Och jag ger betydande summor till välgörenhet.
Det är ju lätt när man tjänar sexsiffrigt.
Och vad jobbar du med?
- Jag studerar. - Jaha, vad?
Psykologi.
- Det är ju användbart. - Du, då? Vad jobbar du med?
- Lägg av, din skitstövel. - Vad jobbar du med?
Kasserar du in handikappbidrag?
Hallå, om du försöker få oss att inte rösta på dig-
-så gör du helt fel.
- Ärligt talat. - Lyssna, då.
Vi måste komma på nåt slags mätsystem.
Ett sätt att bestämma vem som förtjänar att gå vidare.
Om en av oss får överleva kommer det att bli en av de två.
I alla fall om jag har nåt att säga till om.
Vi vet vad det där betyder.
Ja, han har rätt. Hon är borta. Han borde stå på tur.
Så fint. Två för en.
- Ärligt talat. - Nån måste bort, eller hur?
Fattar ni inte vad de håller på med?
De dödade henne för att få majoriteten med sig igen.
- De visste att hon var på vår sida! - Vilken sida?
- Det finns inga sidor här! - Jaså?
Så du har inte röstat på de två?
- Självklart inte! - Skitsnack.
Ingen vet vem som röstar på vem här inne.
Jag tror att vi har en aning.
Snälla ni, om de får med sig majoriteten igen-
-dödar de båda två.
Det är vad de vill, att undanröja dem.
Det är bara vi som kan förhindra det.
Du är paranoid.
Vilka är med mig? De två tjejerna och jag, det blir tre.
Det är sexton kvar. Vi behöver sex till för att bli nio.
- Det räcker. - Nio vad?
Nio röster för en majoritet.
Jag är med.
Bra. Fem till.
- Förstår alla? - Det är galet. Det funkar inte.
Okej, jag är med.
- Jag också. - Då är vi sex. Vi behöver tre till.
Ni, då?
Exakt vad är det du ber oss om?
- Vi ber er hjälpa oss. - Ja, men hur?
De kommer att rösta på en av de två tjejerna varje gång.
Så småningom får de som de vill.
- Om vi inte stoppar dem. - Hur då?
- Genom att blockeringsrösta. - Det är försvarsspel.
- Han har rätt, det är enda sättet. - Det handlar om siffror.
Det är löjligt!
Är ni med mig?
Vad ska vi göra?
Ingen röstar på dem i den här rundan, okej?
Ja, killen som inte talar engelska.
Han kan inte hjälpa oss, så när han är borta kan vi diskutera nästa steg.
Ni vet vad som måste göras!
Rösta på barnet! Det är vår enda chans!
Jävla skit!
Du är patetisk. Att döda ett barn för att rädda dig själv!
Ja, jag vill leva. Precis som du.
Nej, jag skulle inte göra det.
Visst, visst. Vi får se vad du gör när det är du som står där.
Nej, det tror jag inte.
Vad betyder det? Vad då, tänker du döda mig nu?
Varför? För att jag vill leva?
Är jag en dålig person för att jag inte vill dö här inne?
Vet du vad? Okej.
Vill du spela spel? Jag kan spela med dig.
Jag tycker att vi gör oss av med båda, och vi börjar med barnet.
Då får vi alla chansen att ta oss levande härifrån.
Jag vet att jag inte är den enda här inne som vill göra det.
Han har rätt. Det är femton kvar.
Vi behöver sex till för att jämna ut spelplanen.
- Det är inget spel. - Nej.
Men du gjorde det till ett spel när du valde sida.
Vi valde. Men vi valde sidan som sa att alla här inne är jämlika.
Ingen står över nån. Du om någon borde fatta det.
- Du där. Älskar du inte din fru? - Det är klart att jag gör.
Vill du inte ge henne chansen att komma härifrån?
Hur ska det gå till om du står på deras sida?
Lyssna på honom.
Om du väljer deras sida dömer du din fru till döden.
Vårt sätt ger henne en chans att leva.
- Okej. - Jag...
- Ja, men... - Men inget!
Vill du rädda henne eller inte?
Okej! Vi är med!
- Jag med. - Va?
Vi är jämlika. Han har rätt.
- Va? - Okej. Då är vi fem.
Vi behöver bara tre till.
- Rösta på barnet, allihop! - Vi röstar på dig!
Kom igen, vill ni inte leva?
Ställ dem mot varandra. Då dör båda. Det är rättvist.
- Va? - Han har rätt. Vi byter!
- Vad håller du på med? - Gör det inte. Hon är bara ett barn!
Fan.
Vad var det som hände?
Ni förlorade, skitstövlar.
Fan ta dig! Varför blev det inte oavgjort?
Konstigt. Varför första gången men inte andra?
- För att nån ändrade sin röst. - Vem?
Varför frågar du inte din fru?
Var det du?
Nej.
Eller jo, men...
Varför bytte du?
Det gjorde jag inte. Jag röstade bara inte den andra gången.
Jag kunde inte. Förlåt.
För att du är en god människa.
Lägg dig inte i.
Ingen sa att det skulle bli lätt-
-men det måste göras.
Ja. Båda kan ändå inte överleva.
Han har rätt. En av dem måste dö så småningom.
Vi måste hålla ihop. Annars kommer de att vinna.
Man kan inte vinna här.
Alla förlorar. Och det är okej.
Vi har haft gott om tid på oss att acceptera det.
Det finns bara en sak kvar att göra.
Låt oss gå med värdighet.
Vi kanske kan rädda två personer i stället för en.
Han snackar inte om henne.
Han snackar om att b-l-i a-v med b-a-r-n-e-t snarast möjligt.
- Hon kan nog stava. - Vi måste få det överstökat.
Av med plåstret. Varför dra ut på det?
- Ni är i minoritet. - Precis.
Det är slut.
Du...
Du vill väl leva?
Ja.
- Men jag vill inte... - ...döda ett litet barn. Det är okej.
Då så, alla röstar på killen med en arm.
- Men snälla du. - Nej, lyssna. Lyssna.
Blir vi av med honom jämnar det ut saker och ting-
-och vi får mer tid att prata om det.
Det finns inget kvar att prata om.
Du försöker bara vinna mer tid.
Jag försöker vinna mer tid åt alla.
Vad fan hände?
Vad innebär det?
Att rollerna är ombytta, bitch.
Folk börjar se saker tydligt.
Vem gjorde det?
G.I. Joe står på tur. Han är flockledaren.
Döda honom först, så ger sig de andra.
Bra idé. Det är tretton kvar. Vi behöver bara sju.
Vad gör vi?
Det finns inget att göra. Vi är i majoritet nu.
Vi röstar på henne.
- Va? - Vill han skydda henne?
- Vi testar honom. - Vänta lite, okej?
- Gör det. Han kommer att ändra sig. - Nej, vänta lite.
- Ta ditt förnuft till fånga. - Det gör jag.
- Vill du ge din fru en chans? - Ja.
Gör det rätta, då! Annars har hon 30 sekunder kvar att leva.
- Nej! - Det finns inget rätt här.
Jo, det finns det. Det vet vi alla.
Om du dödar mig kommer du att dö, och sen dör hon!
Det vet vi!
- Kom igen. - Älskar du din fru eller inte?
Kom igen, snälla!
Fan! Okej, ja, jag byter! Välj nån annan, för fan!
- Vänta! - Alla röstar på den svarta killen.
Vänta, va? Fan ta dig!
Så klart. Äkta kärlek segrar alltid.
Du har slut på möjligheter.
Jaså? Ni tog just livet av er. Grattis!
Du, du och du. Det var ert fel!
Och du... Du dödade just din fru.
- Jag hoppas att du är nöjd. - Jag gjorde vad jag måste.
Ja, men nu kommer hon att dö på grund av dig.
Mitt sätt gav henne i alla fall en chans!
- Håll käften, mannen! - Ja, släpp det bara.
De är säkert inte ens gifta.
Va?
Tänk på saken.
Hur stor är chansen att de är det enda gifta paret här inne?
De två känner varandra.
- Påstår de, ja. - Det där funkar inte.
Så du menar att de är gifta-
- och bara råkade hamna bredvid varandra?
Nix. Tänk på saken, hörni!
Kan de inte bara ha hittat på hela grejen?
- Nej. - Varför skulle de ljuga?
För att överleva! Ingen vill döda nåns fru eller man.
Särskilt när de står bredvid varandra.
De hittade bara på det för att vi skulle tycka synd om dem.
- Du är galen. - Är jag?
Hur länge har du varit gift?
- Fem år. - Vad heter hans föräldrar?
- Mark och Lisa. - Vilket college gick hon på?
UCLA.
När fyller han år?
- April. - April...?
Nionde. Nionde april.
Vad heter han?
Va?
Vad heter din man?
- Han har redan sagt vad han heter. - Ja, det har han.
- När? - Första gången han sa nåt.
Hon sa hans namn.
Släpp det bara, okej?
Vad heter han?
Hon vet inte.
Klart att hon inte gör.
Det är klart hon gör.
Hon vill inte spela efter era jävla regler!
Vi provar att ställa dem mot varandra.
Va?
Om de är gifta kommer de inte att rösta på varandra.
Okej, vi hittade på det.
- Det var hennes jävla idé. - Va?!
Ja, jag spelade bara med!
Nej, han sa det först.
- Kom igen! Hon ljuger, se på henne! - Snälla, döda mig inte!
Döda den subban!
Varför gråter du?
Håll käften, för fan!
- Du borde inte ha ljugit för oss. - Jag ljög inte.
Jo. Du sa att du var gift.
Jag är gift, men inte med honom. Och jag har en dotter, Emily.
Jag ljög inte om det.
Hur många här inne tror du var gifta-
-hade man, fru, barn?
Du hade inga problem att döda dem.
- Jag dödade dem inte. - Jo, det gjorde du.
Det gjorde vi allihop.
Men du har fortfarande en chans att komma härifrån.
Vi är elva kvar. Vi behöver bara sex röster.
Om du går över till vår sida lovar jag att låta dig leva.
Lyssna inte på honom. Han försöker utnyttja dig.
Vill du härifrån?
Vill du åka hem till din riktiga man och till Emily?
Ja.
Bra.
Du, då? Vems sida är du på?
Kan du inte prata, eller?
Han vill inte säga vem han röstar på.
Det är okej. Jag förstår det.
Ingen vill skaffa fiender här inne.
Jag tänker säga att han är på vår sida.
Du har en dotter, eller hur? Vad heter hon?
Chloe.
Vilket vackert namn. Chloe.
- Vill du träffa henne igen? - Det är klart.
- Och din partner? - Fru.
- Amelia. - Chloe och Amelia.
Vill du träffa dem igen?
- Förlåt. - Vänta lite.
Då är vi fem. Vi behöver bara en till.
- Kom igen! En till. - Vem röstar vi på?
- Armékillen. - Nej! Välj nån annan.
- Cancerdamen. - Va?
Nej! Okej, ni vet vem ni ska rösta på.
Skit!
Fan.
Jävla skit.
Vad ska vi göra?
Det är okej. Det är okej.
Det är sju kvar. Vi behöver bara fyra.
En, två, tre...
Är det en pojke eller flicka?
Jag vet inte.
Vill du inte få reda på det?
Jo, det är klart jag vill.
Allt som krävs är en röst.
Så enkelt är det. Bara en gång.
Nej.
Nej, snälla.
Snälla.
- Snälla. - Nej. Jag tänker inte göra det.
Jag gör det inte.
Då dödar du ditt eget barn.
Du, då? Vill du leva?
Du vet var jag står.
- Du, då? - Herregud.
Vad säger du?
Förlåt mig.
Nej.
Ja! Herregud. Tack, Jesus!
Okej, då är vi tre mot tre.
Nu kan du inte skydda dem längre.
Jaså? Okej, vi får väl se.
Du inser väl att det står mellan dig och dem?
- Så är det. - Anmäler du dig som frivillig?
Om jag dör, dör du.
Okej. Jag har ett förslag.
Ge mig en av dem så får du henne.
- Va? - Vi byter.
Vem vill du ha?
Det kvittar.
Va? Vad håller du på med?
Okej, vi har ett avtal.
Du får flickan, så tar jag låtsasfrugan.
Vi tre röstar på henne, och ni röstar på henne.
- Hur vet jag att jag kan lita på dig? - Nej.
Vi röstar en i taget.
Ett, två, tre.
- Okej. - Vänta lite!
Det är okej. Lita på mig.
Okej, jag börjar.
- Vi måste lita på varandra. - Jag vet inte...
Det är okej. Jag har tagit dig så här långt.
- Okej. - Vi gör det.
Okej.
- Vad håller du på med? - Gör det bara!
Nej, nej!
Och nu hon.
Nu är det din tur.
Kom igen. Det är din tur.
- Vad gör du? Det är din tur. - Vad gör du?
- Kom igen, rösta! - Skynda dig!
- Vad gör du? Rösta på barnet! - Rösta!
- Är du galen? Rösta! - Rösta, snälla. Snälla rösta!
- Vad håller han på med? - Rösta! - Vad gör du? Kom igen, rösta!
Snälla rösta! Rösta!
Herregud. Varför röstade du inte?
För att han inte röstar.
- Han har aldrig gjort det. - Va?
Han har aldrig sagt nåt eller röstat och har kommit så här långt.
Jävla tur.
Kanske.
Kanske inte.
Vad?
- Det var kanske inget misstag. - Vad snackar du om?
Jag tror att han är kvar av en anledning.
Ja, han har gömt sig och hoppats att vi inte skulle märka honom.
Men vet du vad, kompis? Tiden är ute.
Det finns ingenstans att gömma sig.
Nej. Jag tror inte att det är så.
Vad är det, då?
Tänk på saken. Han är den enda som inte har röstat.
Har han överlevt för att han inte har deltagit?
Jag vet inte. Kanske.
Är det svaret på hela grejen?
Vad betyder det, då? Att han får leva?
Kanske det.
Gör det honom oåtkomlig?
Det finns bara ett sätt att få veta.
Ja. Vi ser vad som händer.
Om vi röstar på honom kanske allt slutar.
Kom igen.
Vänta...
Hittade du på allt?
Nej.
Han har aldrig röstat. Jag tror inte det.
Och han har aldrig sagt ett ord.
Inte vad jag minns, i alla fall.
Han vill nog inte ge dem nåt.
Vi har redan gett dem nog.
Vill du att vi ska rösta på dig?
Han vet att vi inte har nåt val.
Varför gör de så här mot oss?
Det är nåt slags experiment, antar jag.
Är det allt?
Ja, kanske. De kanske bara ville lära sig mer om oss.
Lära sig vad?
Jag vet inte.
De kanske bara ville se vad vi skulle göra-
-och vem vi skulle välja och varför.
Varför då?
För att förstå oss. Vad vi värde- sätter, vad som är viktigt för oss.
Genom att tvinga oss att döda varandra?
När vi dödar nån så dömer vi den-
- och vi säger att det är nåt fel på den.
Det är nog det de har tittat efter.
Vad gör vi nu, då?
Det är upp till er två.
Men hur ska vi kunna välja?
Jag vet inte.
Men när jag väl är borta måste en av er kliva fram-
-annars dör ni båda två.
Men ni måste bestämma själva.
Jag kan inte göra det åt er.
Ni har inte lång tid kvar.
Jag gör det.
- För bebisen, eller hur? - Ja.
Det är väldigt modigt av dig.
Vad heter du?
Katie.
Okej, Katie. Vi gör det tillsammans.
Okej.
Det måste sluta så här.
Tiden är slut! Gör det!
Fan. Kom igen.
Så klart.
Allt det där... Helt i onödan.
Alltihop. Vad är problemet?
Vad då, duger jag inte åt er?
Va? Var det inte mig ni ville ha?
Jag är precis likadan som alla andra här inne!
De fick välja själva!
De valde att döda varandra!
Det var väl det ni ville se, eller?
Varsågoda. Grattis. Vi är svin.
Fan ta er!
Vi vet ju alla att vi inte kan rösta på oss själva, eller hur?
Så... vad tror ni händer-
-när det bara är en person kvar?
Det är ett spel. Uteslutningsmetoden.
Siste man i livet får komma härifrån.
Men med barnet och den gravida kvinnan tänkte han nog-
- att det troligen blir en av dem i slutändan.
Ni måste bestämma själva. Jag kan inte göra det åt er.
Det måste sluta så här.
Tiden är snart slut.