Mă numesc Barry Allen. Sunt cel mai rapid om în viață.
Când eram copil, mi-am văzut mama ucisă de ceva imposibil.
Tata a ajuns la închisoare pentru uciderea ei.
Apoi un accident m-a transformat pe mine în imposibil.
Pentru lumea exterioară, sunt un legist obișnuit.
În secret, îmi folosesc iuțimea să opresc infractori și să găsesc alții ca mine.
Și într-o zi voi descoperi cine mi-a ucis mama
și voi obține dreptate pentru tatăl meu.
Eu sunt Fulgerul.
În episoadele anterioare:
Cine vă credeți?
Asta am discutat: îmi folosesc viteza pentru a face bine.
Am discutat că ne ajuți să prindem alți meta-oameni.
După cursurile de ziaristică am început un blog.
Parcă făceai jurnalism, nu beletristică SF.
De când te știu tu ai tot crezut în imposibil.
Dacă aveai dreptate în legătură cu seara în care a murit mama ta?
Ceva pe-aici salvează oameni.
Ne vedem curând, Barry.
Cât de des te gândești de ce ți-au apărut prietenii în viața ta?
Din întâmplare, cu intenție - sau poate puțin din amândouă?
Indiferent de motive, știi pur și simplu că unii îți vor fi alături o vreme.
Despre alții... nu ești așa sigur.
Și apoi mai e și cineva anume cu care...
Mă rog, speri că într-o bună zi veți deveni ceva mai mult.
Dar deocamdată va trebui să te mulțumești să fiți doar "prieteni".
Și asta-i în regulă. Poate.
Mă bucur că i-ai adus pe Caitlin și Cisco.
- Sunt ca lumea, este? - Ți-au salvat viața, Barry.
Asta-i face cei mai ca lumea pentru mine.
Fain că ați devenit prieteni.
Pentru prieteni - vechi și noi.
Eu urmez; ține-mi pumnii.
- Am să te fac țăndări. - Nu te umfla în pene, West.
Copii? Am o problemă.
Toți avem, când există tipi ca el.
Da, e așa beton...
Din punct de vedere genetic vorbind. Eu fiind genetician, desigur.
- Dumnezeule - vorbesc ca Felicity? - Nu vorbesc de Eddie.
Vorbesc de asta.
Nu simt nimic.
Da, de obicei asta se întâmplă atunci când bei prea mult.
Nu: nu mă afectează alcoolul. Nu simt nimic, efectiv.
Hipermetabolismul tău e de vină.
- Vreau o mostră. - Mai aduc eu duște.
Jur că aveam aici un vacutainer.
Cari trusa de recoltare a sângelui în poșetă?
Tu ești cu ale tale...
- Etajul 14, liber. - Recepționat.
Stai așa cu raportul ăsta.
Închide clădirea!
Stai pe loc!
- Nu te apropia. - Trebuie să vii cu mine.
Haide...
La podea!
- Tot nimic? - Nu mă-mbăt.
Dar am doar 25 de ani și zilele mele de pilit s-au dus deja.
Hai, Allen; rândul tău.
O explozie între Strada 8 și pasaj.
- Tre' să plec, iubi'. - Bun.
Scuze, copii.
Eu intru-n tură la Traci. Barry, ne auzim mâine..
Oricum e târziu, așa că eu am să...
Ajutor! Ajutor!
Careva...!
Văd un spălător de geamuri; are să cadă.
Nu-ncerca să-l prinzi; n-ai super-forță.
Păi e vreun magazin de paturi pe-aici? Dacă fac o stivă de saltele?
Barry, nu ești în desene animate cu Road Runner.
Ajutor!...
Cât de repede ar trebui să bag ca să alerg pe peretele clădirii?
Cât de sus trebuie să ajungi...?
Veniți, careva!
Nu știu - vreo 50 de metri.
32,56...
- Grăbiți-vă! - Ajutor!
Aleargă foarte repede și-ți iese.
Dar trebuie să-ți păstrezi viteza la coborâre, altfel...
Altfel, ce?
"Pleosc".
Super.
Așa, așa...
Uite-așa.
FULGERUL 01x05 - "Plastique"
Traducerea: Reef
Barry? Ce-ai găsit?
Fiecare atentator are de obicei propria semnătură.
Sârme împletite, fragmentări...
Ni-l indică nivelul de sofisticare, după ce-o analizez.
Arată-mi o bombă - de obicei găsesc în ea un indiciu.
Pare că urmează și-un "dar".
Da: niciun semn de agent oxidant; de parcă podeaua s-a detonat singură.
Lucrurile nu se detonează singure.
Paznicul zice că atentatorul era o femeie; roșcată.
Trebuie să fi decuplat camerele de vedere. Nu-s înregistrări, dar ar putea fi altceva.
Un fel de încărcătură mică a desprins clanța.
- Vreo idee ce lipsește? - Aș zice că un dosar de-aici.
- Ne va lua zile să descoperim care. - Să-l lăsăm pe Barry să facă asta.
- Ce se petrece? - Nu știu, dar au venit ca la ei acasă.
Vorbește cu Singh de-o jumătate de oră.
Nu poate fi de bine.
Dle general Eiling, el e dl detectiv West.
Dle detectiv...
- Ce-i cu toate astea? - Preia armata ancheta atentatului.
Vreau tot ce aveți.
Probe materiale, fotografii, discuții cu martorii și observațiile personale.
Fac meseria asta de 20 de ani; n-am mai pomenit ca armata să ancheteze ceva civil.
Dar nu-i civil; fata-i de-ai noștri.
- Vă trimitem tot ce avem. - Foarte drăguț din partea dvs.
Le vom lua totuși acum.
Dă-le ce vor, Joe.
L-ai auzit, "Joe"; dă-mi ce vreau.
Ce se petrece?
Dl general Eiling ne ușurează de cazul cu bomba.
Dă-le acestor oameni tot ce e relevant.
Da, absolut.
Tu și câțiva civili de la S.T.A.R. Labs veți vrea să faceți ceva verificări.
Cred că vom vrea.
Putem discuta puțin, Joe?
E-n legătură cu Iris.
- Ceau, tată; ai venit devreme. - Ce căutai aseară la locul atentatului?
Nu nega că ai fost acolo; te-a văzut polițistul Vukovici.
E... complicat.
Nu poți veni la fiecare loc al crimei fiindcă-ți faci griji pentru Eddie.
- E băiat mare, Iris. - Nu m-am dus acolo să-l văd pe Eddie.
M-am dus să văd Dâra.
Dâra...
- De ce anume? - Pentru blogul meu.
Adun de pe net menționări despre aparițiile Dârei și scriu despre ele.
- Bebiță, nu există nicio Dâră. - Ba există.
L-am văzut aseară, tată, cu ochii mei.
Se-ntâmplă ceva incredibil în Central City, iar eu voi scrie despre asta.
Acum, dacă mă scuzi, trebuie să merg la lucru.
Reportajele pe net despre întâmplări supranaturale nu aduc prea mulți bani.
Un număr de dosar de veterani - asta-i tot ce ai despre atentator?
Poliția a fost exclusă de la anchetă.
- Păi cine are puterea să facă asta? - Armata.
Un general, ceva. Îl cheamă Eiling, parcă.
Generalul Wade Eiling.
- Îl știți? - Da, îl știu.
Acum vreo zece ani, generalul Wade Eiling a angajat S.T.A.R. Labs
să dezvolte terapii de perfecționare genetică a soldaților.
Mă interesa potențialul câștig medical pentru civili.
Generalul Eiling tare voia să dezvolte
capacități de citire a minții în cazul interogatoriilor.
Am oprit cercetarea când i-am văzut tehnicile,
dar despărțirea noastră nu a fost deloc amiabilă.
A luat toate probele despre atentat pe care le-am adunat - în afară de dosar.
Din fericire pentru noi, și Veteranii au intrat în noul mileniu
și și-au digitalizat arhivele.
O grămadă de informații redactate.
Dar pe fata noastră o cheamă Bette Sans Souci,
specialistă în DDE în cadrul Armatei.
- "DDE"? - Bombe.
- Are și adresă? - Stai puțin; iac-așa.
O persoană, în caz de urgențe. Cameron Scott. În Inglewood.
Bette Sans Souci?
- Vreau să vii cu mine. - Nu mă atinge, te rog!
Scoate de pe tine tot ce porți!
Repede!
Barry, mă auzi? Barry?
Trebuie să existe o explicație perfect rațională că nu răspunde.
Barry?
Nici nu-ntrebați...
Eu am să-ntreb: unde-i costumul meu?
S-a... dus.
Ce-nseamnă "s-a dus"? Ce ai făcut costumului meu?
A explodat, fante. Am reușit să ies din el înainte să facă "bum-bum".
Costumul meu a făcut "bum-bum"?
Fapt divers despre Bette Sans Souci: nu cară după ea bombe.
A atins emblema de pe costum și a transformat-o într-o bombă.
E un meta-om.
Cu abilitatea de a declanșa combustii spontane prin contact tactil.
- Mi-a aruncat costumu-n aer. - Mai ai vreo trei.
Bun, deci am două; da-mi plăcea ăla.
Bun; ce mai știm despre ea?
Ce să știm? Că-i dracu' gol?
Vom da de fata asta și-i expediem fundul într-o conductă.
Nimeni nu-mi face jucăriile bucățele și scapă cu fața curată...
Decât dacă are o față ca asta.
Nu cred că voia să-mi facă rău.
Deci faptul că-i un meta-om explică interesul generalului Eiling pentru ea.
Și de ce ne-a furat nouă cazul.
Nu voia să știe nimeni ce poate face.
- Dle detectiv... - Dle doctor...
Deci... bombă omenească.
O marți obișnuită în Central City.
Da, iar generalului Eiling nu-i stă în fire să cedeze vreun activ fără luptă.
Trebuie să o găsim înaintea lui.
Barry? Vrei să vii puțin?
Când aveai de gând să-mi spui că Iris a văzut Dâra?
- N-a fost cu intenție; nu eram pe fază. - Altfel ne-am înțeles.
Tu nu-i zici nimic de meta-oameni și eu nu te iau la box.
- Știu, Joe... - Și acum ține-un blog.
- Deja am vorbit cu ea în privința asta. - Păi vorbiți iar.
- Și fii mai convingător. - Bine...
- Acum, adică? - Da, acum.
Bun.
Trebuie să termini cu scrisul despre ăsta.
- Nici măcar nu există! - L-am văzut, Barry.
Poartă un costum roșu, gen uniformă, ceva cu un fulger pe piept.
Iris, pe bune. Ai băut aseară la bar.
Nu eram beată și știu ce am văzut. Poartă o mască.
Cred că mi-a zâmbit.
Deci în primul rând, dacă poartă mască, probabil nu vrea să știe lumea cine e.
Nu contează cine e; contează ca oamenii să știe că există.
Ce ai? E treabă importantă pentru mine. De ce nu mă poți sprijini și tu?
Chestia-i că... Nici nu ți-ai dat numele. Cât de serioasă poți fi cu un blog anonim?
Auzi? Întregile noastre vieți ai țipat din răsputeri că imposibilul există.
Iar acum chiar se petrece în Central City. Am dovada, iar tu nici nu vrei să știi?
N-are nicio noimă, Barry.
Deci abia când îmi poți spune de ce ești așa înverșunat mai stăm de vorbă.
Da.
Ne-am strecurat în supravegherea generalului Eiling.
Potrivit lor, adorabila dră Sans Souci tocmai a fost văzută în Inglewood.
În același cartier cu biroul dlui dr. Harold Hadley,
chirurgul militar care i-a făcut câteva intervenții - de-aia căuta dosarul.
Trebuie să ajungi la ea înaintea lui Eiling.
Bun.
Cabinet leziuni Dr. Harold Hadley
- Sergent Sans Souci. - Mă știi, deci; bine.
Fiindcă și eu te știu, dom' doctor. Știu cum m-am trezit din comă.
- Începeai să mă deschizi. - Încercam doar să-ți ameliorez starea.
Nu o puteai controla.
Voi mi-ați făcut asta: tu și cu Eiling.
- Mergeți și-aduceți-mi activul. - Da, domnule.
Ești bine? Uite: pot să te scot de aici.
- Te pot ajuta să înțelegi ce ai pățit. - Cum?
Fiindcă am pățit-o și eu. Te rog.
Cum se dispera explozia prin Central City,
un număr de oameni au fost expuși unui val de energie necuantificabilă.
Unul din acei oameni... ai fost tu. Erai în Central City acum zece luni.
Tocmai mă întorsesem din Afganistan.
Eram acolo să dezamorsez bombe și...
M-a sfârtecat șrapnelul.
M-au readus în patrie, am petrecut câteva luni de recuperare la bază și...
Când m-am trezit...
Devenisem chestia care aproape m-a ucis.
Și noul șoarece de laborator al lui Eiling.
Materia întunecată trebuie că s-a îmbinat cu particulele de bombă din corpul tău.
Eu credeam că Eiling mi-a făcut asta.
Eiling nu-i suficient de deștept să creeze pe cineva ca tine.
Dar destul de isteț să-ți vadă valoarea.
Mai știți și de alții care au fost schimbați?
- Am dat de câțiva. - Dar nimeni care să arate ca tine.
Îmi cer scuze; a fost deplasat.
Nu pleca, te rog.
Eu știu să fac lobotomii.
N-am mai văzut structură celulară ca a ei.
Nivelurile ei de nitrogen sunt peste grafic.
Credeți că o putem ajuta?
Pentru asta trebuie să înțelegem cum funcționează,
și pentru a înțelege aia, trebuie să o vedem la treabă.
Vreți să arunce chestii în aer. Da, acum mai stăm de vorbă.
Nu aici; e prea instabilă.
- Știu. - Știu că știi.
Deci asta-i viața ta acum? Studiatul oamenilor ca mine?
"Opritul" oamenilor ca tine. Nu asta mă gândeam că voi face.
De fapt, în afară de Barry, ești primul meta-om pe care-l studiem.
- "Meta-om"? - E doar o denumire.
Doamne, ce s-a întâmplat?
- De ce n-ai spus că ai fost împușcată? - M-a zgâriat doar.
E ceva acolo.
Un dispozitiv de urmărire.
Blochează conducta; scoateți-o pe Bette de aici, mă ocup eu de Eiling.
Harrison Wells... Ce-am mai fost și ce-am ajuns.
Dle general...
S.T.A.R. Labs.
Locul ăsta era atât de important cândva.
Zi-mi: ce face cineva după un eșec atât de spectaculos și de public?
Unii se adaptează, unii evoluează...
- Unii decid să-ntoarcă altora norocul. - Idealist până la moarte.
- Ce vrei, Wade? - Unde mi-e activul?
- Nu știu despre ce vorbești. - I-am dat aici de urmă, Harrison.
Predă-mi-o până nu-ți vezi ce ți-a rămas din prețiosul tău palat făcut fărâme.
Wade, Wade, Wade...
Noi doi am fi putut schimba lumea.
427 kilopascali. Scorul ei Trauzl e pe la 45.
La fel cu al oricărui exploziv plastic.
"Plastique". Din prima!
N-ai prea avut ce gândi la ăsta, nu-i așa?
Pe drum într-acolo, insurgenții au început cu mașinile-capcană.
Restul șederii eram îngrozită să mai ating orice vehicul.
Acum îmi petrec restul vieții îngrozită să mai ating orice ființă omenească.
Pe tine au încercat să te ajute?
M-au ajutat să-nvăț cum să-mi folosesc puterile.
Nu să le anulez.
Dacă le-ar putea anula, ca să nu mai fii un "meta-om", ai face-o?
Un prieten mi-a spus că mi s-a dat viteza cu un scop.
Că am fost... "ales".
Nu știu dacă și cred asta, dar mereu am vrut să-i ajut pe oameni.
Acum pot.
Scuze.
Ceau, Joe.
Văd că discuția ta cu Iris a fost un succes strălucit.
Tocmai a urcat un alt articol despre Dâră.
- Am încercat, Joe; chiar am încercat. - Acum s-a și semnat, Barry.
Ce? Joe...
E vina mea, nu trebuia să-ți cer să-i spui ceva; voiam doar să știi.
Bun? Pa.
"Fenomenul Dâra Roșie din Central City" de Iris West
Asta ce-a mai fost?
Iar a scris Iris de Dâră. Și s-a și semnat cu numele ei.
- Aia nu-i bine. - Nu-i.
Dacă vreun meta-om rău de-ăștia se prinde că știe ceva...
Ar putea-o lua în vizor, știu.
Scuze, am închis.
Doamne, tu ești...
Iris West, aud că scrii despre mine.
Chiar exiști...
Ar trebui să... Dă-mi voie să adun...
Ne-ntrecem până pe acoperiș. Îți dau și-un avans.
Vreau să nu mai scrii despre mine.
Sunt mulți oameni care au acum nevoie de cineva ca tine; să știe că exiști.
Am atât de multe întrebări...
De unde ești?
Nu pot spune.
Cine ești?
Nici aia nu-ți pot spune.
Cum de poți face ce faci?
Nu-mi iese interviul cu tine.
Sunt mai multe în privința asta decât poți înțelege.
Ai încredere în mine, te rog: trebuie să te oprești.
Tu poți să te oprești?
Să mai alergi pe clădiri și să-i salvezi fără ca ei să știe măcar că ai fost acolo?
- Nu fac asta pentru faimă. - Atunci de ce o faci?
Uite: unui prieten de-ai mei...
I s-a întâmplat ceva groaznic pe când era copil.
Toată viața lui a tot povestit de lucrul ăsta imposibil.
Și lumea râdea de el... și psihologii-l analizau...
Și de atunci tot caută o explicație.
Și acum, dintr-odată, parcă și-a pierdut credința.
Dar tu... tu ești dovada că nu era nebun.
Ajută-mă să-mi salvez prietenul.
E un tip norocos.
Salut; ce s-a întâmplat?
- A aflat Eiling că ești aici? - Nu.
Urma să-mi spună Caitlin veștile nu-prea-bune.
Șrapnelul din corpul tău s-a îmbinat cu tine la nivel celular.
Iar tehnologia necesară pentru a-ți despica ADN-ul...
Nu s-a inventat încă.
Bette...
E-n regulă, am recepționat...
Îmi trebuie numai o clipă.
Nicio grijă; precis pot plânge fără să arunc chestii în aer.
Și acum...?
Ni se alătură.
- Devine parte a echipei. - Barry...
Tu ai o abilitate uimitoare de a ajuta oamenii.
Ea face lucrurile să explodeze.
E primul meta-om neîncrâncenat să distrugă orașul.
E prea periculos.
- Păi în conductă n-o băgăm. - Nu sugerez s-o băgăm în conductă,
dar dacă ar rămâne la S.T.A.R. Labs ne-ar pune pe toți în pericol.
Față de cine, de Eiling?
Eiling e un om periculos, Barry, nu ni-l dorim de dușman.
După fulger - dacă nu m-ați fi găsit pe mine?
Puteam fi eu.
Vânat, pe fugă, rupt de toți cei pe care-i știu și la care țin.
Pe mine m-ați salvat.
Aș vrea s-o salvez la fel de mult ca tine, Barry; toți vrem.
Joe... Ce faci aici?
Revăd materialele din cazul mamei tale.
Ție cum îți merge?
Nemaipomenit... M-am împrietenit cu o bombă umană
căreia i-am promis că o pot ajuta - și apoi n-am mai putut.
Și în sfârșit am descoperit de ce scrie Iris scrie despre Dâră.
O face pentru mine.
Pentru a dovedi că imposibilul e posibil.
Cum de știi asta?
Se poate să fi vorbit Dâra cu ea.
Barry, nu crezi că Iris ți-ar recunoaște vocea?
Nu; fac o chestie meseriașă din coardele vocale, făcându-le să vibreze și sun așa.
Știu. Ajunge, ajunge...
Da...
Deci ai făcut-o, așa că...
Vreau să fie în siguranță.
Știi că singurul mod de a o face să înceteze e să-i spunem adevărul.
Omule, tare mai vrei să-i spui.
Ei îi spun toate alea...
Nu chiar pe toate.
E atât de evident...?
Nu și pentru ea.
Dar tu de cât timp știi?
Te-am privit cum ești îndrăgostit de Iris
de când ai fost destul de mare să știi ce-i dragostea.
Și am așteptat ani buni să-i spui și ei.
Dar n-ai făcut-o.
Eram prea încet.
Acum e fericită cu altcineva, deci...
Când vrea universul să se-ntâmple ceva...
Fie să-i dea unui tânăr viteza fulgerului, fie să unească doi oameni...
Are un fel de a descâlci lucrurile astea.
Iar eu trebuie să ajung acasă.
Mersi.
Cisco?
S-a dus acasă.
Cred că Cisco al nostru s-a-ndrăgostit nițel de tine.
Nu sunt sigură că mai sunt așa bună de relații amoroase.
E grea schimbarea.
Același accident care te-a schimbat pe tine m-a pus pe mine în scaunul ăsta.
Îmi pare rău, nu știam.
Nu-ți spun asta pentru a strânge milă, ci pentru a ilustra o idee mai largă.
Și care-i ideea aia?
Că eu aș face orice pentru a recupera ce am pierdut.
La fel ai face și tu.
Aș face.
Doar că nu știu cum.
Voi, soldații, vă ziceți "câini ciobănești"...
Nu-i așa?
Veseli și normali până ne atacă cineva turma.
Toți oamenii buni care s-au schimbat în seara aia, oameni ca tine și Barry Allen,
oamenii ăia sunt acum turma ta, Bette.
Iar generalul Eiling nu va înceta niciodată să atace turma aia,
iar el își atinge tot timpul ținta.
Asta dacă nu-l oprești tu.
Îți cunoști datoria, dră sergent.
Ucide-l pe Eiling.
O ultimă misiune.
Și apoi pleci acasă.
Unde-i Bette?
- A plecat. - Cum adică? Unde s-a dus?
- N-a spus. - Păi unde dracu' ar putea fi?
- Coborâți! - Mergeți!
La comanda mea.
- Sunt gata să mă predau. - Tare mă îndoiesc de asta.
Crezi că mă poți păcăli?
Nu poți.
Pe loc repaus, soldat.
Am reintrat pe fluxul Armatei.
Se pare că au venit la țărm pentru întâlnirea cu Bette.
Se predă.
Nu se predă.
Te rog, lasă-l să ajungă la timp.
Oameni prin toată lumea urzesc să ne distrugă țara.
Să ne curme viețile.
Soldați americani viteji vor muri în lupta aia, dar nu trebuie să fie așa.
Prin tine, am putea învinge.
Dintotdeauna am vrut să fac din lume un loc mai sigur.
Și va fi...
- Când nu mai ești tu în ea! - Adăpostiți-vă!
- Ce cauți aici? - A fi soldat nu înseamnă a fi criminal.
Nu deveni unul acum.
- Îmi pare rău; nu l-am văzut. - Să nu-ți pară; nu-i vina ta.
- Mă bucur că m-ai oprit. - Te duc-napoi la S.T.A.R. Labs.
Barry, dl dr. Wells - el...
El...
- Avem o problemă. - E teafără Bette?
Nu; a ucis-o Eiling.
Lucește; are să detoneze.
Dumnezeule, la o așa masă, explozia ar fi...
- Devastatoare. - Barry, trebuie s-o duci departe de oraș.
Dar nu-i timp.
Pot alerga pe apă?
Am adunat destulă viteză să urc în fugă o clădire, cât îmi trebuie să fug pe apă?
Luându-ți greutatea de...
205 kg de forță pe pas pentru suspensia verticală...
Ținând cont de rezistența fluido-dinamică...
Cam 1050 km pe oră.
Trebuie să întreci explozia, altfel mori și tu.
Nu s-a întâmplat nimic ieșit din comun.
Armata desfășura un test armat subacvatic.
Panica sau alarma nu sunt necesare.
Central City-ul e-n siguranță, vă garantez.
A ucis-o pe Bette chiar în fața mea.
Și nu-i putem face nimic.
Oamenii puternici au un fel de a evita consecințele.
- Vei fi bine? - Da.
Poți umbla pe apă...
Asta te pune într-un grup foarte interesant.
Dacă ai adus la spălat, am deja mașina plină.
Nu...
Am venit să vorbim.
Ceau.
Lucram la un caz...
Cineva cu care chiar credeam că mă pot împrieteni.
Dar a murit.
- Îmi pare rău, Barry. - N-o știam așa bine, dar...
Tot doare.
Și, pe cât de rău mă simt acum...
Știu cu cât mai mult doare să pierzi pe cineva din propria familie.
Iris...
A scrie despre chestia asta, a-ți da numele - e periculos.
Îți cer, așadar, pentru o ultimă dată: încetează, te rog.
Iar eu îți cer pentru o ultimă dată să-mi spui ce se petrece de fapt cu tine.
De ce sunt singura dintre noi doi pe care o interesează asta?
Probabil toate astea cu ai mei - în sfârșit le-am...
Lăsat în urmă.
Îți cer să o faci și tu.
Se poate ca așa să fi început totul, dar acum înseamnă mai mult pentru mine.
Oricine o fi Dâra asta, de oriunde o fi venind,
nu mă opresc până crede în el tot restul lumii.
Poate ar trebui să nu ne mai vedem o vreme.
Da...
Mai îmi dai te rog o apă minerală?
Salve.
- Salut; ce faceți voi aici? - Ne-am gândit să ținem un toast.
Nu ține la mine, ați uitat?
Barry Allen, tu ar trebui să știi cel mai bine că nimic nu-i imposibil.
Am distilat o foarte fermentată și puternică suspensie.
Practic tărie de 500.
M-am gândit că, de i-ar prinde bine cuiva o pileală-n seara asta, acela ești tu.
Deci... pentru Bette.
Bette.
M-a lovit prea repede.
Te-ai trotilat?
Da... categoric "trotilat".
Asta-i marfă ca lumea.
Și-a trecut.
Mai lucrăm la asta.
Pentru cineva care a avut parte de multe mistere,
un mister pe care încă nu-l deslușesc e de ce apar unii oameni în viețile noastre.
De ce unii dispar, iar alții devin parte din tine.
Unele prietenii par a dura pentru totdeauna.
- Ceau, scumpo. - Ceau. Cina-i în frigider.
Bun, mersi...
- Iris, în legătură cu blogul tău... - Nu vreau să vorbesc de asta, da?
Iar altele se sfârșesc mult prea repede.
Nu fiecare prietenie e menită să dureze o viață.
Ce ține pentru totdeauna e durerea când acea persoană s-a dus.
FULGERUL
M-am înșelat în privința ta, Harrison. Încă ești cu un pas înainte.
Impresionant - pentru cineva fără vlagă-n picioare.
Mă tem că nu știu despre ce vorbești, Wade.
O fată ce transformă obiecte obișnuite în explozivi atingându-le cu mâna.
Azi am văzut un om ce se poate mișca mai repede ca un clipit de ochi; extraordinar.
Noaptea când ți-a murit acceleratorul de particule
a fost noaptea când s-a născut imposibilul.
Cred că ar trebui să începem să lucrăm din nou împreună, Harrison.
Eu cred că ar trebui să pleci.
Știi că pot aduce un escadron de soldați aici în câteva minute.
Știi că eu pot aduce o armată de ziariști aici... uite-așa.
Crede-mă, dle general, aș fi tare încântat să depun mărturie asupra implicării tale
în activități... mai puțin decât umane.
Amenință-mă din nou și te termin, dle general.
Și nu vorbesc de cariera ta.
Știi, ți-am descâlcit micul secret, Wells.
Nu va trece mult până se prinde și publicul de el.
~ CU CINCI ANI ÎN URMĂ ~ Asta încercăm să obținem.
Om fi având aceleași scopuri, dar nu aceleași mijloace, dom' general.
Nu permit să încheiem proiectul înainte să și înceapă.
Și câtă vreme-i în clădirea mea,
nu mai permit eu să fie supus la asemenea cruzimi de-acum; am terminat.
Am terminat.
"Domnule general".
Pleacă.
E-n regulă.
E-n regulă, băiete... E-n regulă.
A plecat.
Nu-ți face griji...
Am plănuit un cu totul alt viitor pentru tine.
Traducerea: Reef