Familien min har bodd i Wendover i nesten 300 år.
Byen ble grunnlagt i 1629 som en fiskerby.
Muslingfangst og skipsbygging fulgte etter, men det er forbi.
Vi har fremdeles strendene og brisen. Wendover har sin sjarm.
Vi har den beste utsikten nord for Boston.
Det er så vakkert her.
Det føles som juks å vise huset på en sånn dag.
- Jeg ville ikke forandret noe. - Unntatt prisen.
Bare vent til du ser jordkjelleren, Robert.
- Det har jeg alltid ønsket meg. - Har du det?
Sanderson-paret bor i en toroms i Swampscott.
De har ikke råd til dette her. Det vet de godt.
Men det skal jeg lære dem, og det begynner alltid sånn.
Med fornektelse.
De vil ikke gå så langt ned i pris.
Men det er ikke det eneste huset som er til salg i Wendover.
Dette er Wendover Crossing, vår utgave av sentrum.
- Det er så fint her. - Vi finner det rette huset til dere.
Å kjøpe et for dyrt hus fører bare til elendighet.
Jeg kjøpte et hus jeg nesten hadde råd til.
Hvis alt hadde gått etter planen, ville det vært fint.
Men det gjorde det ikke.
TIL SALGS
Det er Dwight-huset. Nær den veldig bra Hathaway Skole.
- Så søtt det er. - Dere kan ikke se det i dag.
Men det ville passet godt.
Turen er ikke komplett uten å se Wendover Rise.
Dere kan se myrene. Muslingfangsten er fremdeles bra.
- Hva er det for et hus? - Et jeg solgte til McAllisters.
Et par fra Boston. Han bestyrer en hedgefond.
En flott eiendom på åtte hektar. De har renovert og flyttet nylig inn.
- Det ser dyrt ut. - Det var det også.
Er det Rebecca?
Hei, Rebecca! Jeg håper vi ikke skremte deg.
Det er Lisa og Rob Sanderson. De vurderer å flytte.
Wendover er et spesielt sted.
Jeg rir hver dag. Det er så mange flotte stier.
Jeg er nysgjerrig etter å se huset. Jeg tar med en gryterett.
Det er kaldt, vennen. Ta på deg en genser.
Og en lue.
- Og leggings. - Ja.
Jeg blir revet med og tenker ikke gjennom ting.
- Ok. - Ha det fint, Rebecca.
- Hei, Kendall. Noen telefoner? - Nei, og jeg har sendt 20 sms-er.
- Har noen ringt til meg? - Jeg tror ikke det.
- Det er enten ja eller nei. - Nei.
Ok.
- Datteren din ringte forresten. - Tess eller Emily?
Jeg finner ut av det.
- Går det ok med din nye assistent? - Jeg gjør moren en tjeneste.
Kendall tar seg et sabbatsår. Hun kom ikke inn på førstevalget.
- Stakkars. Vis litt medfølelse. - Ærlig talt.
Jeg slet på universitetet og er nordkystens beste megler.
- Jeg var det iallfall til... - Huseieren har satt opp husleien.
- Leiligheten er allerede for dyr. - Ja, men den er billig i Brooklyn.
Greit. Skriv ned beløpet til meg.
- Sørg for at de fikser toalettet. - Du er best. Tusen takk,
Jeg er glad for å hjelpe, men forhåpentlig ikke for evig.
Jeg prøver å skape en karriere som kunstner i New York.
Tror du jeg liker å be om penger?
- Nei, det er sikkert tøft. - Det er tøft. Det er flaut.
Mine samboers foreldre hjelper, og vi føler oss som tapere.
Opp med humøret, vennen. Vi snakkes snart. Ha det.
Herregud.
Jeg trenger et bra år.
- Tess. Hvordan går det? - Beklager, men Lottie er syk.
- Hva er det med henne? - Hånd-, fot-og munnsykdom.
- Jeg frykter ikke hånd, fot og munn. - Det virker temmelig ille.
Jeg må stikke, Tess. Si ifra hvis du forandrer mening, ok?
- Takk, mamma. Jeg ringer i morgen. - Ha det.
Frank, jeg har ringt i dagevis.
Hei, Hildy. Husker du denne her?
- Tar du noen gang telefonen? - Nei.
En advokat fra Boston er interessert i strandeiendommen din.
- Hvorfor? - Det er en av de beste eiendommene.
- Du kan få en latterlig god pris. - "Latterlig"? Du snakker byspråk.
- Vil du ikke tjene penger? - Ikke like mye som deg.
Vil du ikke høre budet hans?
- Du mister adgang til Getchell Cove. - Jeg har nok kyst å benytte meg av.
"Benytte." Hvor skal du hen i det antrekket?
På fest hos Wendy Heatherton. Ikke at du har noe med det.
Slakterdatteren er fin på det.
- Og Frankie Getchell kan ikke synge. - Det har han aldri kunnet.
Si ifra hvis du ombestemmer deg. Jeg tar telefonen.
Hildy tar telefonen
Jeg pleide å elske fester. Men det var før bakholdet.
Det er så mange biler der ute.
Jeg burde stukket av.
- Hvor er min lille Lottie-Lou? - Vi er her inne, mamma.
Jeg vil ha Lottie-tid før farmor Nancy slår til.
Hva foregår? Er alt i orden med Lottie?
Ja, hun har det fint. Hun er rett her.
- Er det fødselsdagen min? - Sett deg, mamma.
Ja, kjære.
La meg presentere min eldste datter, Tess, og hennes mann, Michael.
Det er Lottie, mitt barnebarn og min lille bølle.
Jeg vet det.
Jeg passer henne når jeg kan. Ikke sant, kjære?
Dette er hjemmet deres i Beverly, som jeg har finansiert med glede.
Det er min yngste datter Emily. Hun er litt teatralsk.
Emily har kjørt helt fra New York. Er det ikke omtenksomt?
Min eksmann Scott, som jeg betaler ektefellebidrag til, -
- selv om han forlot meg for en mann etter 22 års ekteskap.
Wendy Heatherton jobbet for meg for 18 måneder siden, -
- før hun stjal kartoteket mitt og alle kundene mine.
Og jeg visste ikke hvem dette var.
Jeg heter Joyce. Vil du sette deg?
Det er folk har som elsker deg og gjerne vil si noe, hvis du vil høre.
- Jeg legger Lottie. - Ok.
Flink jente.
- Dette krever en drink. - Herregud.
- Mamma! - Det er poenget.
Jeg tuller.
På uteksamineringsfesten min var jeg livredd for -
- at du skulle drikke og danse med vennene mine, noe du gjorde.
Er det forbudt å danse? Da hadde far og jeg havnet i fengsel på college.
Vi drakk for mye.
Du blacket ut på Thanksgiving.
Det heter en lur. Jeg hadde det travel hele uken.
Jeg skulle lage små gresskar fylt med stuet mais.
- Så var det fyllekjøringen. - Jeg streifet bilen.
Det skjedde ikke noe. Det var bare den håpløse betjenten.
Du kjørte i påvirket tilstand.
Tror du at jeg var den eneste som kjørte hjem den kvelden?
Drar dere hjem til alle etterpå?
Det første skrittet er å innrømme at du har et problem.
Jeg var blant de 50 beste forretningsdriverne i Massachusetts.
- Høres det ut som et problem? - Slutt, mamma.
Kundene begynner å lure.
Hvis du ikke får hjelp, kan vi ikke la deg være alene med Lottie lenger.
Jeg kan ta deg med i kveld.
Jeg lot dem sende meg bort.
Det var synd at jentene aldri traff moren min, -
- for da ville de visst hvordan en alkoholiker var,
- Hildy Good! - Peter. Hyggelig å se deg.
- Og Elise, det er lenge siden. - Jeg prøver å unngå slike ting.
- Fine briller. - De er ikke nye.
Rebecca McAllister, Peter og Elise Newbold. De bor nå i Cambridge.
- Vi kommer hver helg. - Rebecca er fra Boston.
Via Brasil. Jeg vokste opp overalt.
- Jeg traff mannen min på et fly. - Hei, Hildy.
- Hvordan går det? - Jeg er tørst.
Hildy og jeg var barnepiker for dr. Newbold.
Mamie Lang, en gammel venninne. Vi har ikke møttes mye i det siste.
Dere skulle sett ham hoppe rundt i de korte buksene.
- Jeg var åtte år. - Peter er psykiateren vår.
Jeg er mest på McLean, og så er jeg her et par dager i uken.
Wendover holder ham beskjeftiget. Hypokonderne.
Carl og jeg er glade for at du kunne komme til vår soaré.
Meglerdronningene er til stede. Er byen stor nok for dem begge?
- Skal vi si en duell ved daggry? - Jeg liker å sove lenge.
Er ikke McAllister-paret et herlig nytt innslag?
De er skjønne.
- Hvordan går det med deg? - Jeg tror jeg har det helt fint.
Carl, kelnerne går ikke rundt. Si noe.
Jeg er så stolt av deg, Hildy.
Veldig stolt.
Det hører jeg litt for mye for tiden.
Brian tror at jeg kan ødelegge ting ved tankens makt.
Nei, det er kroppskjemien hennes, eller statisk elektrisitet.
Alle klokker hun får går i stykker. Om det så er Rolex eller Cartier.
- Brian tror jeg er en heks. - Hun er bare uheldig med klokker.
- Vet dere hvem som er en heks? - Jeg visste at jeg likte deg.
- Hennes tipp-tipp-tipp... - Åtte generasjoner.
En av mine forfedre, Sarah Good, ble anklaget for å være heks i Salem.
- Hildy kan lese tanker. - Les Brians tanker.
- Det må være mer enn tall der inne. - Hun har for mye tiltro til meg.
- Gjør det, da, Hildy. - Da må dere love å ikke henge meg.
Brian, gi meg hånden din.
Nå skal du tenke på noe som har skjedd i fortiden din, et minne.
Jeg kommer med noen spørsmål. Ikke nikk eller gi meg noen tegn.
- Jeg har skikkelig pokeransikt. - Se på meg.
Prøv å ikke blunke eller nikke og tenk på...
Det er et lykkelig minne fra barndommen din.
- Nei. Ikke nikk. - Jeg nikket ikke.
- Han nikket ikke. - Jo, med øynene.
Det var ikke en vanlig dag. Det var en spesiell dag. Julaften.
Nei, det var ikke julaften. Det var... Det var fødselsdagen din.
- Du er dyktig. - Du må ikke hjelpe meg.
Det var da du fremdeles var barn. Var du ni år?
Nei. Jeg tror du var ti.
Det var noe du fikk. En gave.
Husk hvor du var da du så den.
Du var ikke inni huset. Du var ute.
Du ble ført utenfor og så...
den gule sykkelen foreldrene dine ga deg på 10-årsdagen din.
- Herregud. - Det skjer hver gang.
Det er sprøtt. Det er ikke engang et viktig minne for meg.
Hun sa at du skulle tenke på det. Ikke sant, Hildy? Det var strålende.
- Kan jeg plukke det fra hverandre? - Vær så god.
Jeg la først merke til at du fremkalte noe.
Du sa: "Jeg kommer med noen spørsmål." Kommer med.
Så sa du: "Du må ikke gi meg noe" og "Giv meg hånden din."
Du fikk ham til å fremkalle et minne om en gave.
- Jeg må være veldig smart. - Etter det leste du ham bare.
Det er mer enn det. Jeg har sett det for mange ganger.
- Skål for deg, Hildy Good. - Skål for heksene i Wendover.
Skål for Hildy!
Hei, jenter. Hei, mine damer. Hvordan har dere det?
Døtrene mine vet godt at jeg aldri har drukket før kl. 17.
Alkoholikere drikker om dagen.
De drikker ukontrollert. De drikker alene.
Jeg drakk aldri alene...
før jeg kom på avvenning.
Jeg trenger bare tre glass for å kunne slappe av.
Jenter, denne Merloten er guddommelig.
Scott sa alltid stopp etter det tredje glasset.
- Det er der du mister kontrollen. - Hva snakker du om?
Det er etter tre glass at jeg føler at jeg har kontrollen.
Hvem vil bade?
Vil du bade? Vil du bade, hva?
Ja, dere vil ha meg til å bade. Kom igjen.
Døtrene mine ville synes det var trist.
Men jeg er glad. Kom igjen.
Sånn, ja. Flink bisk.
Nei, nei, nei!
- Det er ok, Jake. - Nei, nei, nei!
Patch! Jake, vennen. Jake.
- Jake. - Han bryter helt sammen.
- Nei, nei, nei! - Nei, Jake. Stopp. Det er ok.
Det er ok. Ok?
Vil du se på tv? Ja?
Jeg så den og tenkte på Jake.
- Hei, Hildy. - Hei, Patch.
- Hei, Cassie. - Takk.
Herregud. Vi...
Vi måtte flytte låsene i forrige uke fordi Jake kom seg ut.
Det tok to timer å finne ham.
Han sto hos Bob Crandall og stirret på en gravemaskin.
Jeg har gode nyheter. Jeg har noen mulige kjøpere.
Det går ikke som oppussingsobjekt. Huset trenger en kjærlig hånd.
Det ville jeg gjerne, men Patch har tre jobber.
- Han har ikke tid. - Jeg ringer Frank Getchell.
- Vi har ikke råd til Frank. - Jeg betaler Frankie selv.
- Jeg vil tar ikke imot pengene dine. - Jeg trenger også dette salget.
Dere betaler meg når det er solgt.
Hva tror dere er under teppet?
Ekle flekker. Jeg vet ikke, Hildy.
Han svinger, men treffer ikke. Lambert får enda en strikeout.
Han kaster en slider, og den sendes av sted.
- Sox' sesong er... - Hei, Hildy. Har du kjørt feil?
Jeg ville ringt, men du svarer jo ikke.
- Har du kommet deg etter i går? - I går kveld...
Det er kaldt for et kveldsbad.
- God kveld, Hil. - Frank. Du skremte vettet av meg.
- Hva gjør du her? - Fisker. Eller prøver.
- Du spionerte meg. - Jeg kom for litt fred og ro.
- Jeg fikk sett tilstrekkelig. - Vekker det gode minner?
Du ser godt ut, Hil. Takk for forestillingen.
- Vannet er varmest nå, Frank. - Vannet var 14 grader i går.
Jeg må ha gjort noe jobb hos Dwight.
Veggene må lappes, huset males, og gulvteppet fjernes.
Alle folkene mine jobber i Manchester denne uken.
- Alle folkene dine? - Jepp.
En smart biotekfyr vil ha flyttet svømmebassenget sitt.
Familien Dwight flytter til Newton, men de må få solgt huset først.
- Beklager. Dårlig timing. - Glem at jeg spurte.
Jeg finner noen andre.
Hildy.
Jeg kjører innom senere. Jeg kan vel unnvære et par fyrer.
Flott. Patch og Cassie trenger virkelig hjelp.
Biotekfyren er en dust. Svømme- bassenget så bra ut der det var.
- Det må være deilig å være så rik. - Du ser ut til å klare deg bra.
Ses vi på stranden? Det er meg i parkasen.
Ærlig talt. Det er mine kunder.
- Hei, Kendall. Er Hildy her? - Jeg vet ikke...
Peter Newbold vil snakke med deg. Skal jeg få ham til å gå?
Nei, Kendall. Takk. Kom inn, Peter.
- Passer det dårlig? - Nei. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Du må nok få deg en ny leieboer ovenpå.
- Jeg har søkt jobb i San Francisco. - Langt unna Wendover.
Det blir fint å jobbe et sted der ingen har sett meg i lederhosen.
Bena dine var som to fyrstikker.
- Skal du og Elise så selge huset? - Ja, hvis jeg får jobben.
Jeg vil gjerne se på det og komme med en vurdering.
Jeg husker at faren din satt her oppe.
Han kunne være ganske skremmende.
Ja, pasientene hans elsket ham.
Jeg kan gå gjennom et hus og vite mer om beboerne -
- enn en psykiater ville vite etter et års samtaler.
Jeg liker at et hus ser bebodd ut.
Vanlig slitasje er et sunt tegn.
Et altfor rent hus tyder like mye på disharmoni -
- som et i total uorden.
Alkoholikere, samlere, overspisere, deprimerte.
Jeg kunne se alt på deres hjems slitte kanter.
Jeg sjekker priser.
Bare så du vet det, så har jeg ikke sagt det til noen.
Jeg skal ikke si det til en sjel. Ikke engang spøkelsene.
Takk, Hildy.
Det er en av de triste sannheter ved å være eiendomsmegler.
Skilsmisse er bra for forretningen.
Se her.
Jeg tar alle mulige rare ting i koppen. Vær så god.
Gid moren din kunne ha lekt med oss da vi var små.
- Moren min gjorde ikke sånt. - Hun led tydeligvis av depresjon.
Det var det ingen som sa da vi vokste opp.
- Hvorfor nekter du å snakke om det? - Jeg snakker vel om det.
Det var bare sånn. Hvis mamma var i dårlig humør, gikk vi ut.
- Barn gjorde sånn den gang. - I de gode, gamle dager.
Det gikk da bra med meg.
Hva gjør hun her i stedet for på Anhawan Beach Club?
Jeg er sikker på at hun gjerne vil møte noen folk.
Hun kom ikke og hilste på.
- Dinosaurene kan det. - Rebecca.
- Har du møtt Cassie Dwight? - Nei.
Hei. Jeg er Patch Dwights kone. Han gjorde alt VVS-arbeidet hos dere.
Patch gjorde en god jobb. Og hvem er den kjekke gutten?
- Det er min sønn, Jake. - Hei.
Vi er her nesten hver ettermiddag. Du kan gjerne bli med oss.
Det vil vi gjerne. Tusen takk.
- Jake vennen. - Det er min lastebil!
- Unnskyld. Han elsker lastebiler. - Det er ok. Skal vi bytte på?
Det er ok, vennen.
Hjulene på bussen de går rundt og rundt
Jake er autist.
- Han ser ikke... - Hva?
- Rebecca har akkurat møtt Jake. - Hva ser han ikke ut som?
-Rundt og rundt - Det er min lastebil.
- Jeg vet det, vennen. - Jeg vil have lastebilen min.
Beklager, Rebecca.
- Det er ikke din skyld, Hildy. - Cassie er under stort press.
- Jeg vil gjerne bli med deg hit. - Det var forferdelig.
- Hei! - Hei.
Unnskyld, Hildy.
- Det går framover. Hva syns du? - Vi burde snakket om budsjettet.
Vasken var gratis. Den hadde en liten skramme.
Den vil passe perfekt, og Patch gjør VVS-arbeidet. Det blir bra.
- Og kjøleskapet? Oppvaskmaskinen? - Jeg har alltid noe liggende.
- Var ikke folkene dine på en jobb? - Jeg fant ut av det.
- Jeg spurte visst riktig mann. - Vent til du ser regningen.
- Takk, Frank. - Ja.
Engang var jeg ganske forelsket i Frankie Getchell.
Det ville du også vært om du hadde sett ham.
Alle venninnene mine var det. Det var sommeren før college.
Han lærte meg å seile.
Han satte hele båten i stand selv.
Oppkalte den etter en av mine beryktede forfedre.
Hvilket var romantisk til ham å være.
Frankie var den første.
Jeg gråt hele veien til universitetet den høsten.
Frank skulle i militæret, og jeg traff Scott.
Han var så kjekk.
Han presenterte meg for dyrt sengetøy og gode viner.
Men jeg savner å seile.
Seriøst? En kopp kaffe koster 4,50?
Vet du hva? Ellers takk.
Det er ran.
Hildy. Hvordan går det?
Jeg er litt sjokkert over hva de tar for en kopp kaffe.
Den er god, da. Skikkelig vare. Økologiske mikropartier.
Man kjenner vaniljesmaken.
- Hvem tar fire dollars for kaffe? - Jeg drikker den langsomt.
- Ha en god dag, Henry. - I like måte.
- Kanskje vi ses på et møte. - Jeg er ikke et foreningsmenneske.
Vi kom tidlig for å kikke.
Det er flott her. Deres chai latte er førsteklasses.
- Flott latte-kunst. - Jeg fikk en panda.
Har du lest om pandafødselen i zoo?
For et trekkplaster. Skal vi kjøre bort til Dwight-huset?
- Ikke jobb for hardt. - Nei, og det gjør ikke du heller.
JEG SOLGTE DWIGHTS HUS SEND MEG REGNING
Jeg dropper kruset. Det er en spesiell kveld. Vi skal feire.
Skål.
For pokker, Kendall.
Det er feil eiendom. Den solgte jeg for fire år siden.
Jenter, etter at jeg kom hjem fra rehab, -
- lovte jeg aldri å kjøre -
- hvis jeg hadde så mye som en dråpe alkohol i blodet.
Men jeg har nesten ikke drukket.
Jeg er helt fin, og jeg skal være ekstra forsiktig.
Så da er alt i orden, hva?
Bra. High five.
Vi ses om 20 minutter.
- Det er Hildy Good. - Andy fra North Shore Range Rover.
- Hei, Andy. - Judy fra banken har ringt.
Det er kanskje noe tull med leasingbetalingen din?
Seriøst? Assistenten min er helt håpløs. Jeg fikser det straks.
Jeg tenkte meg det. Stikk innom. 2023-modellene er lekre.
Det gjør jeg. Vi ses.
Jeg vil ha livet ditt.
Jeg ville invitere deg etter dagen på stranden, men det gikk ikke så bra.
- Det var leit å høre. - Jeg er bedre nå.
Jeg går hos Peter Newbold.
Peter er et godt menneske. Han er sikkert en dyktig psykiater.
Jeg har hele tiden villet gjøre båtnaustet om til et atelier.
- Har du alltid malt? - Jeg gikk på kunstakademiet.
Forestill deg meg med lilla hår og lang pannelugg, -
- mens jeg røyket og grublet.
Jeg har åpnet en flaske rødvin, men åpner gjerne en hvit.
Jeg har akkurat vært forkjølet.
De er nydelige. Det gleder meg.
Jeg var redd for at du var en rik dame med en hobby.
Du er ærlig. Jeg maler etter fotografier.
Jeg kjenner det stedet. Det er Newbold-havna.
Ja.
Jeg har alltid likt deg. Jeg er glad for at du kom.
Jeg gledet meg til å flytte til Wendover, -
- og så droppet humøret. Jeg var ensom og fant ikke fotfeste.
Det er vanskelig i en liten by, og episoden med Cassie hjalp ikke.
Det fikk meg til å søke hjelp, så her står jeg nå.
- Hildy Good ser godt ut! - Henry Barlow i den samme stolen.
- Har du forandret mening om kaffen? - Jeg skal møte en kunde.
Hvordan fikk jeg solgt hus før vi fikk overpriset soyalatte?
Har du sett huset Santorelli bygger ved Gray's Point?
Det er et skrytested.
- Er det snart ferdig? - Nesten.
Derfor bør du komme på møtene. Folk forteller alt.
Hildy! Jeg hører at du har solgt Dwight-huset.
- Ja, det har jeg. - Så bra. Det var et vanskelig salg.
Jeg skal treffe noen kunder fra California. Er det ikke pussig?
Forsiktig nå. Du slipper ikke unna med det. Det er for mange vitner.
- Du ville hjulpet å bli kvitt liket? - Så klart.
De innfødte i Wendover må holde sammen.
Brian og jeg kranglet skikkelig.
Jeg er glad for at du kom.
Huset ditt er så koselig.
Min eksmann, Scott, valgte nesten alt her.
- Han forlot meg for en mann. - Så fryktelig.
Tenk at du ikke visste det.
Det er vanskelig å ha hemmeligheter, selv om vi virkelig prøver.
Du har kanskje også ikke hørt at jeg har vært på rehab.
Sånn går det når ens mann er homo.
Mange av vennene mine har vært på rehab. Alle sammen drikker.
Skål for det. De sier aldri noe om det på rehab.
Så, hva foregår?
Brian fortalte i kveld at vi skal til Zürich i julen.
- Han spurte meg ikke engang. - Zürich? Stakkars deg.
Jeg vet hvordan det høres ut, men jeg flyttet mye som barn.
Jeg ville feire jul hjemme, ikke på et sjelløst resort, -
- mens jeg lurer på hvilken av kvinnene som er min manns elskerinne.
- Er det det som skjer? - Jeg gjorde det enkelt for ham.
Jeg er her, og han er i Boston hele uken. Hva tenkte jeg på?
Han er en idiot.
Det er noe jeg bør klargjøre.
Du tror kanskje at Peter er psykiateren min, -
- men jeg har bare vært hos ham et par ganger. Han er ikke legen min.
Rebecca, jeg vet at du og Peter møtes.
Ok.
Hva mer vet du?
Du dro til ham. Det var mer enn et par samtaler.
Du begynte å synes at Peter var tiltrekkende.
Han er så klok og får meg til å le.
Så traff du på ham overalt.
På bensinstasjonen og stranden. Du tenkte på ham, og så var han der.
- Det føltes som skjebnen. - Ja.
Peter fortalte deg om livet sitt.
Ekteskapet er dødt. Han vil flykte fra denne avkroken.
Han føler seg fanget her. Kvalt.
Hvordan vet du alt dette?
Det gjelder de fleste middelaldrende menn, Rebecca.
Og de fleste kvinner.
Sant å si er vi alle sammen temmelig like.
Vær forsiktig.
Jeg må ha litt å drikke.
- Vil du ha litt eple? - Nei.
Jeg må slutte å lage snacks til Lottie og innse at de er til meg.
Hvordan har farmor Nancy tid til å lage de banale minnebøkene?
Vær snill, mamma. Hun er veldig opptatt av dem.
- Hun ønsket at du straks fikk den. - Hun velger de verste bildene.
BESTEMØDRE ER MØDRE MED GLASUR
Jeg går til behandling igjen.
Gjør du? For hva?
Angst.
Det føles som om jeg hverken gjør det bra på jobben eller...
- Jeg er helt håpløs. - Velkommen til morskapet.
- Har du prøvd med en martini? - Veldig morsomt.
Gode nyheter. Jeg kan likevel betale for Lotties barnehage.
- Jeg trodde det gikk dårlig. - Jeg fikk snudd skuten som alltid.
- Du trenger ikke hjelpe oss. - Jeg vil gjerne.
Du liker ikke klemmer, men...
Jeg er glad for at du klarer deg så godt.
Kom til middag i kveld.
Det høres deilig ut, kjære, men jeg har andre planer.
Døtrene mine ville flippe ut hvis de så meg nå.
Vil de ikke at du skal være glad?
Nei, de vil at jeg skal være enkel.
Du aner ikke hvor fine de siste ukene har vært.
Jeg føler meg som en del av verden igjen.
- Skål for det. - Skål!
Peter viste meg et fantastisk bilde av deg.
Du hoppet ut fra kaien i shorts og en gul bikinioverdel.
Peter løp alltid rundt med kameraet. Han var byens fotojournalist.
Han var flink til det.
Det satte hans far en stopper for.
Doktor Newbold. Han høres streng ut.
Hele byen elsket ham, men han var hard mot Peter.
Og jeg hadde vondt av den lille Peanut.
Det har jeg fremdeles.
- Ikke kall ham Peanut. - Ikke det?
- Er det ikke sexy? - Nei, det er overhodet ikke sexy.
Jeg kaller ham ikke Peanut når han hører det. Jeg kaller ham dr. Peanut.
På rehab snakket mange om å drikke for å stive seg opp.
Jeg er ikke sånn. Jeg trenger ikke å drikke.
Men Thanksgiving er krevende når man er edru.
Er kalkunen tørr? Jeg liker den ikke tørr.
- Hva vil du drikke til maten? - En Bloody Mary.
Uten vodka.
- Du er slem, Hildy. - Storeslem.
Det er det eller en juice. Ikke spar på tabaskoen.
- God Thanksgiving, kjære. - God Thanksgiving.
Har du vist moren din min nyeste Lottie-minnebok?
- Det er noen fine bilder av deg. - Jeg gleder meg.
- Jeg glemte å sette inn paiene. - Jeg gjør det.
Bra. La oss spise.
Vent til mamma kommer.
Det ser fantastisk ut.
- Det smaker nydelig! - God saus.
Jeg har bare drukket vin etter at jeg begynte å drikke igjen.
Etter min oppfatning teller ikke vin helt som å drikke.
Men det gjør vodka.
Veldig godt.
Nancy, jeg tar bare de paiene ut av ovnen for deg.
- Tenk at du ga henne en gulrot. - Hun spiser grønt når jeg gjør det.
Paiene ser fantastiske ut, Nancy.
Så nydelig gitterverk. Du er en sann kunstner.
- Mamma, tranebærsausen er best. - Jeg tar i ekstra appelsinskall.
Jeg kan ikke få nok. Jeg gleder meg til dette hvert år.
- Fantastisk. - Jeg er så mett.
- Jeg tror hun er musikalsk begavet. - Det har hun ikke fra familien min.
Det har hun fra deg og mamma. De pleide å synge.
Det er en vanskelig bransje.
Musikere dør tidligere enn gjennomsnittet.
Takt, pappa.
Det var bare for gøy på college.
Nei, vi tjente penger på det. Vi spilte på kaffebarer.
Folk visste hvem vi var...
i Northampton.
Skal mormor og morfar synge?
- Ja! Michael, hent gitaren min. - Nei.
- Greit. Lightfoot? - Ja-foot.
Flott.
En gang til.
Du hadde ikke glemt den. Du var skjønn i kveld.
Ja, var jeg ikke det? Jeg la igjen kosteskaftet mitt.
Hvorfor fanken måtte du være homo?
Jeg ringer etter en taxi. Jentene vil at jeg også dropper spriten.
- Takk. God tur hjem. - Takk, kjære.
Herregud. En skikkelig klem! Jeg kommer igjen om et par uker.
Jeg gleder meg.
- Hvorfor overnatter du ikke her? - Gid jeg kunne.
Men jeg har hundene og kunder i morgen tidlig.
Skal du jobbe dagen etter Thanksgiving?
Lånet betaler seg ikke selv, Nancy.
Ops!
På rehab måtte alle snakke om sine "jackpots."
Det er når man blir dritings og tabber deg helt ut.
Jeg har hatt mine jackpots.
Hvem har ikke det?
Men jeg har aldri fortalt noen om min Frankie Getchell-jackpot.
Det var for ni år siden, rett før Scott gikk fra meg.
Frankie. Jeg trodde det ville være en av folkene dine.
- Nei, det er meg. - Jeg har punktert.
Jeg fikser det, men du skal hjem først.
- Ok? - Vent! Vent litt.
Jeg må stille deg et veldig alvorlig spørsmål.
Hvorfor har du den lille kluten på hodet?
Hold opp. Si hva du tenker på.
Jeg gjorde det akkurat. Jeg hater bandanaen din.
Du har så fint hår.
- Hvor er Scott? - Han er...
Han er i nord i New York. Han kjøper antikviteter.
Det er bare meg. Jeg er helt alene.
Ok.
Men jeg er alene selv når han er hjemme.
Hva betyr det?
Han ser ikke engang på meg. Han kommer ikke nær meg.
- Seriøst? - Ja.
Dette her... Nei. La oss glemme det. Nei, Hildy.
- Hva? - Nei, nei, nei.
- Nei. - Du syns ikke jeg er tiltrekkende.
Du er gift og dritings. Sov ut rusen.
- I morgen føler du det annerledes. - Du pleide å være morsom.
Hvor er blackoutene når du trenger dem?
Vel, men jeg skal ikke ha noen jackpots nå.
Ikke når alt begynner å se lysere ut.
God Thanksgiving, Frankie.
Hildy, gudskjelov! Jeg har sett etter deg. Er du ok?
Jeg har det bra. Hva med deg?
Jeg har prøvd å få tak i deg.
Jeg ble redd i går kveld,
- Du husker det ikke. - Jo da.
Du kom inn hos oss kl. 2 om natten og vekket Ben.
Du ville ha meg til å kaste egg på Wendy Heathertons hus.
Brian ville kjøre deg hjem, men du forsvant.
Det er snilt av deg. Beklager hvis jeg forstyrret Ben.
Holder du på å miste huset ditt? Brian kan kanskje låne deg penger.
Jeg venter noen kunder fra Connecticut, -
- så jeg må forberede meg.
- Du burde ikke kjøre rundt sånn. - Det skal ikke bli en vane.
- Har du fortalt om meg og Peter? - Herregud. Det er ikke min sak.
Han kan miste sin autorisasjon, selv om jeg bare var pasient ganske kort.
- Jeg har ikke sagt det. - Som du kan huske.
Jeg har ikke en rik mann. Jeg er nødt til å jobbe.
Og jeg ville ikke hatt suksess hvis jeg løp rundt og sladret.
Nå må jeg gjøre meg klar til kundene mine!
Rebecca er tydeligvis litt ustabil.
Det er best jeg holder avstand.
Kanskje jeg drakk litt for mye i går kveld.
Det vil naturligvis ikke skje igjen.
Kan Sanderson vente?
Nei. De må være ute av leiligheten sin 1. februar.
Skolen, som hadde plass til Jake, har ikke plass før til høsten.
- Hva skjer hvis vi trekker oss? - Da mister vi Sanderson.
Jeg vet at dette suger. Du har hjulpet oss så mye.
- Vi selger til sommeren. - Vi ønsker alle det beste for Jake.
Ikke sant?
Andy fra North Shore Range Rover.
Assistent din har ikke ordnet det med betalingen, -
- men etter praten vår...
Våkn opp! Hallo!
Du må være forsiktig, Hildy. Ellers blir du kjørt i hjel.
Kan du vente med betalingen? Dwight-paret har angret salget.
Ja... Jeg har tenkt på deg.
Jeg fisket med Manny Briggs og så det huset Santorelli bygger.
Er det stort? Er det stygt?
- De har sperret innkjørselen. - Det er enormt og fyller det hele.
Vil Manny ta meg med ut så jeg kan få sett?
Du kan bli med ut en morgen. Men da må du dra opp ruser.
Kjøre utenom, din drittsekk!
- Folk er ikke sanne. - Det vil jeg gjerne.
- Hvor er lua di? Det er kjempekaldt. - Jeg kler ikke luer.
Jeg er glad for at du ikke gjorde rent for meg.
- Det gjorde jeg, vel. - Seriøst?
- Hei, Manny. - Hei, Hildy.
Hei, Bill.
Hun har bakt... muffins.
Er det kli i? Jeg har forstoppelse.
Se hva du er gått glipp av.
Nå låner du denne her.
Jeg kler ikke luer.
Nei.
Bedårende.
- Kom igjen, Pats. - Kom igjen, Pats.
Frank, det er rett før.
- Er du klar? - Jepp, klar til avgang.
Ok.
Jeg er klar.
Du skal få lov.
Se på dem.
Jepp.
Vet du hvem som jobber på det?
Bill Rudolph legger fliser.
Det er visst både vaskerom ovenpå og nede.
Og hjemmekino med popkornmaskin.
Jeg må snappe den saken før Wendy Heatherton gjør det.
Frank.
Vil du komme på middag og hjelpe meg med å spise disse her?
- Middag? - Ja.
Et måltid folk spiser på slutten av dagen. Det er ganske populært.
- Gjerne. - Ja?
Middag.
Hva? Ja, det ser ille ut, men det er det ikke.
Det skulle bli frost i natt, -
- og jeg vil nødig at flaskene skal sprekke.
Jeg setter dem jo bare ned i kjelleren.
Jeg gjemmer dem ikke vekk under sengen min.
- Det er et veldig flott kjøkken. - Denne oppskriften er fra Globe.
Det er et veldig flott kjøkken.
- Du har vært heldig med huset. - Heldig?
Jeg vant det ikke i lotto.
- Du har gjort det bra, mente jeg. - Det har du også, Frankie.
Du skulle la meg selge nabogrunnen for deg.
Så en advokat kan bygge et McMonster du må se på hver dag?
Glem det.
Hvorfor beskytter du utsikten din så veldig?
Jeg har sett deg begå noen store brølere.
Har du? Nevn én.
Du tok Wendy Heatherton under dine vinger.
Enig.
Du har en latterlig bil.
- Jeg skal jo utstråle suksess. - Du giftet deg med en homo.
Ok. Du har tydeligvis styr på listen over mine mange brølere.
- Skal jeg åpne en flaske til? - Jeg vet ikke. Skal du?
- Kan jeg? - Vær så god.
Legg den jazzsigaretten vekk og kom hit bort.
Jazzsigarett?
Ja.
Du forstyrrer meg.
Molly, legg deg ned.
Ja.
Mamma? Er du der inne?
- Nei, nei. - Er du sammen med noen?
Emily. Ja, det er jeg faktisk.
- Hadde du glemt at jeg kom i kveld? - Trenger du hjelp?
Har du en tannbørste? Jeg glemte min i New York.
Herregud.
Har du sett under vasken på gjestebadet?
Alle sammen medium. Jeg liker best myk.
Så bruk en medium, men børst forsiktig.
Jeg kan vel også bruke tanntråd. Og kanskje skylle munnen med...
- God natt, Emily. - Ok, ha det.
Er det teppe nytt?
- Frank. - Ja?
Har vi latt en flaske stå framme nede?
Antakeligvis, ja.
- Herregud. - Hva?
Jeg skulle være på avvenning. Døtrene mine tror at jeg går på AA.
- Ærlig talt... - De sender meg tilbake dit.
Hildy, det er du som er moren. Du kan gjøre som du vil.
- Frank. - Ja?
- Frank, jeg... - Hva?
Vil du være så snill og gå?
- Unnskyld, jeg må bare... - Så klart.
- Det er bare... - Ok. Jeg forstår.
Det har allerede begynt å snø.
Jeg må uansett få sendt ut folk med plogene.
Så, men jeg...
- Vi ses, Hil. - Ta med deg denne flasken.
Ta den som står nede også. Fjern den.
Ja. Wow, det laver ned. Jeg må av gårde.
Var det noe annet?
Jeg har alt sammen.
Ok. På med bukser.
Hvis jeg skulle løpe på datteren din.
Hun må nødig komme etter meg, som faen din gjorde. Husker du det?
- Gi meg et kyss for du går. - Ok. Ok.
Takk for hummerne. De var perfekt tilberedt.
- God morgen, Emily. - Kan du ikke skru opp varmen?
Det er vinter. Ta på deg genser og sokker.
- Jeg sa jo at jeg kom hjem den 17. - Jeg har hatt det travelt på jobben.
Var det Frank Getchells bil som sto utenfor?
Ja, det var det.
Har du vært i seng med Frank Getchell?
Hva om jeg var det?
Er du sammen med Frank Getchell?
- Kanskje. - Han er søppeltømmeren.
Han eier et renovasjonsfirma, som står for avfallshåndtering.
En av hans mange lukrative forretninger.
Han er en av byens rikeste.
Han går med do-rag.
Det har han ikke gjort i mange år.
Drakk du i går kveld?
Jeg fant en flaske i søpla. Og det luktet hasj.
Frank drikker. Og røyker.
Alle vennene mine drikker. Og døtrene mine.
- Men du gjorde ikke? - Nei, Emily. Selvfølgelig ikke.
Emily ser så lettet ut.
Man skulle tro at hun og Tess hadde brukt barndommen sin -
- på å bære meg hjem fra barer.
Jeg vet godt at man ikke skal lyve for sin egen datter, -
- men det er til Emilys beste. Hennes sinnsro.
- Lukter han søppel? - Han lukter mann.
Kendall, har du sett målebåndet mitt?
Jeg kan ikke snakke akkurat å. Hvem andre var der?
- Ok. - Det sa hun bare ikke.
Hildy, hvor er Range Roveren? Er den på verkstedet?
Nei, dette er den nye bilen min.
Tenk at du kan krøke deg selv ned i den greia -
- med de fantastiske lange bena dine.
Jeg er blitt bestemor. Jeg vil gjøre noe bra for planeten.
Kundene mine syns det er en fin gestus.
Selvfølgelig. Vi må jo alle sammen bidra.
Nemlig.
- Du kjenner Lisa og Robert. - Hei.
Godt å se deg, Hildy.
Hildy, hadde du lagt igjen en beskjed til meg?
Ja, Peter. Kom inn.
Jeg ville bare høre hva som skjer med huset?
Det er ikke avgjort ennå.
- Kommer Elise og Sam i helgen? - Nei, Elise har en avtale.
- Og Sam skal på fotballturnering. - Du er mye alene for tiden.
Ja... Jeg skriver på boken min.
Hvordan har Rebecca det? Jeg har ikke sett henne på en stund.
Hildy, det er ikke min sak, -
- men Rebecca nevnte at du har begynt å drikke igjen.
Er du ok?
Jeg drikker med mine venner en gang imellom.
Det er ren hygge, ikke noe annet.
Alle selvmedisinerer seg på sin egen måte.
Du var veldig ung da moren din begikk selvmord, -
- og det fantes ikke krisehjelp den gang. Så noe av din...
Det har aldri før vært noen...
i alle de mange år siden min mors død, -
- som har sagt det så rett ut til meg.
Folk snakket om min mors "tragiske bortgang" -
- og hennes "alt for tidlige død", -
- men det var aldri noen som brukte ordet "selvmord".
Ja, hun drakk. Men det gjorde alle den gang.
Ingen var "alkoholikere".
Mamma, er det ok om jeg spiser hos Mamie?
Mamma?
Emily? Em?
Hei, søtnoser. Hei, jenter.
Hvordan går det?
Hvem vil være med i kjelleren -
- etter en liten flaske Merlot? Den deilige Merloten.
Jeg forstår deg godt. Det er skummelt.
Jeg må bare ha litt til å roe nervene.
Mamma? Hallo?
- Jeg er her sammen med Hailey. - Hei, fru Good.
Mamma? Kanskje hun er over hos kjæresten. Har de sex?
- Er de ikke for gamle til det? - Nei, jeg hørte dem.
Ah.
Du klarer dette.
Du klarer å slutte.
Du kan slutte her og nå. Du trenger det ikke.
Du må bare... Du må bare slutte nå.
Ring hvis du trenger hjelp til å sette det opp. Frankie.
Hei, Hil.
- Du tok telefonen. - Det er jo deg.
- Gid julenissen kom tidlig. - Og ofte.
God jul, alle sammen.
God jul.
- Emily. - God jul.
God jul, kjære.
Man skal ikke ha hele havet foran seg.
- Det kan virke veldig truende. - Ok.
Lekkert sengetøy.
- Jentene mine liker deg. - De er noen fine jenter.
Hvem er eldst? Er det Tess?
Jeg mente hundene mine.
- Å. - Ingen av de fire har bitt deg.
- Og det er et godt tegn. - På hva?
På at jeg er glad.
Jeg er meg selv sammen med deg.
Jeg er vanligvis bare meg selv når jeg har en drink i hånden.
Jeg liker når du ikke drikker, for da vet jeg at du er -
- der du gjerne vil være, -
- og sammen med dem du helst vil være sammen med.
Så er jeg ikke bare...
Et kjøttstykke?
Ja.
En tøff, gammel grytestek.
Tøff, gammel grytestek.
Det er sent.
Hvem kan det være?
Rebecca.
- Rebecca? - Ja, det er sent.
- Jeg er bekymret. - Hva er det?
Peter og jeg skulle feire valentinsdag. Han er borte.
- Jeg frykter det verste. - Legg på. Det er sent.
Det er sent, Rebecca. Vi snakkes i morgen.
Han tror at han mister alt. Vær så snill og ring ham?
Nei, det vil jeg ikke. Jeg vil ikke blandes inn i dette.
Peter sa at jeg ikke skulle stole på en manipulerende drukkenbolt.
- Men jeg vet at du liker ham. - Legg deg, din gærning.
Er det det folk tenker om meg?
Jeg bryr jeg ikke om hva folk tenker.
- Det burde ikke du heller. - Men det gjør jeg.
Kvinner som ikke bryr seg om det, blir hengt på torget.
Ikke nå lenger.
Kontant og til prisen.
- Det er ikke sant. - Overtagelse avtales nærmere.
- Jake kan gå skoleåret ferdig. - Vi har ikke fortalt ham det ennå.
- Det høres merkelig. - Sett deg ned. Du er uhøflig.
Jeg har snakket med banken. Alt er i orden.
Men hvem er de?
Et par fra New York. De så bildene på nettet og falt for det.
Skriv under.
Henry!
La meg spandere en rådyr kopp kaffe.
Du er i godt humør.
Det er vår i luften og fart i forretningene.
Og det er fart mellom deg og Frankie Søppel.
Henry, du kunne blitt en god eiendomsmegler.
Ja.
Hva forlangte de for Newbold-huset? Jeg trodde aldri de ville selge.
Det gjør de ikke heller.
Linda Barlow er i gang med å gjennomgå loftet og pakke ned ting.
- Jeg trodde du ville få den saken. - Du var barnevakt for Peter Peanut.
Det er derfor du må komme på møtene.
- Hei, Hildy. - Jeg hører at dere selger huset.
Ja, jeg ville snakke med deg om det.
Du har gitt salget til Wendy Heatherton.
- Det er ikke personlig. - Jo.
Er jeg en manipulerende drukkenbolt?
Jeg følte meg presset da jeg sa det.
Du har fått jobb i San Francisco. Rebecca vil gjerne bli med.
Brian McAllister vet at Rebecca var pasienten min.
Finner han ut om oss, knuser han karrieren min,
Vi kan ikke være sammen, men jeg vet ikke hvordan jeg skal si det.
Jeg er ikke interessert i å røpe dine hemmeligheter, -
- men du skal la meg selge huset ditt.
- Truer du meg? - Jeg er den lokale megleren.
Jeg har kjent deg hele ditt liv. Hvis du ikke støtter meg, hvem gjør da?
Nå ringer du til Wendy Heatherton -
- og forteller henne at du selger huset ditt gjennom meg.
Hva er det?
Jeg er kommet inn på Dartmouth!
- Kan jeg spise lunsj med moren min? - Ja, selvfølgelig.
Takk!
Hei. Ok.
Jeg har aldri sett henne glad før.
Hun har kommet inn på en fancy skole, -
- så hun tror at resten av livet blir rosenrødt.
Hildy, jeg må beklage at jeg har dratt deg inn i dramaet mitt.
Du var min eneste venn i Wendover.
Dette er til deg.
Huset mitt.
Jeg har fått Peter med på at vi forteller det til Brian og Elise.
Ikke mer sniking rundt.
Og jeg vil så gjerne presentere Peter for Ben.
Det er ikke min sak.
Vi flytter til San Francisco og starter forfra.
Tror du Brian vil la deg ta Ben med til San Francisco?
Det kommer nok til å fly noen gnister, -
- men jeg tror Brian vil gjøre det som er best for Ben.
Jeg ønsker dere begge det beste. Jeg ønsker det beste for alle.
Det var takket være Newbold-huset og min flotte presentasjon -
- at jeg dro Santorelli-brødrenes fantastiske eiendom i land.
Jeg ga den et navn: Clementine's Cove.
- Sånn. - Hildy. Skål for Clementine's Cove.
Det går ikke. Jeg holder meg på matta.
Kom igjen, Hildy. Det kan du ikke mene.
Avtalen er ikke lukket før vi har skålt.
Ok, hvis dere insisterer. Bare en slurk.
Ok. Skål.
Clementine's Cove.
Du verden. Mamie?
- Mamie Lang! - Du verden.
- Mamie Lang! - Hildy Good!
- Det ser ut til å ha det gøy. - Kjenner dere Mamie Lang?
- Mamie Lang! Kom, Mamie. - Vi har noe å feire.
Hva feirer vi?
- Et nytt samarbeide. - Hildy er dyktig.
Skål!
- Mamie. Jeg har fått tilbake magien. - Du har den beste magien.
- Herregud. - Gud, som jeg har savnet deg.
Jeg har også savnet meg.
13 millioner!
Hvor skal du hen?
Jeg må bare noe.
- Beklager. - Hildy, så bra jeg traff deg.
Budskapet ditt om miljøet gikk rett inn hos meg.
Jeg har kjøpt en elsykkel til Carl og en Tesla til meg selv.
Bra for deg, Wendy.
Bra for deg.
Og jeg har fått Santorelliene.
Husk å gi tilbake noen av kundene du stjal, ok?
Husk å bruk hjelm, Carl.
- Hva i...? - Hei, Frankie.
Hei, Hildy. Hva skjer?
Jeg har bare problemer med å fatte min egen fortreffelighet.
Har du fått deg litt å drikke?
Litt.
- Jeg trodde du hadde sluttet. - Nei.
Hvilken idiot er det som lar deg kjøre bil sånn?
Denne her.
- Kan jeg få nøklene? - Inviterer du meg inn eller hva?
- Jeg er litt trøtt. - Ja!
- La meg kjøre deg hjem. - Nei, nei.
Kom igjen. Jeg kjører deg hjem.
Legg deg. Du bør komme deg i seng.
Du skal ikke dømme meg.
- Gi meg nøklene mine. - Jeg kjører deg.
Jeg går. Ellers takk.
- Gå i seng. - Det var derfor jeg kom.
Jeg trodde at du ville knulle områdets beste megler.
- Legg deg, Hildy. - Det bestemmer ikke du, søppelmann.
Hildy. Hildy!
- Våkn opp, Hil. - Nei, nei, nei!
- Hva har du gjort? - Frank, hva er det?
Kom her. Jeg fatter ikke at jeg lot deg gå. Kom her.
- Nei. Hvorfor er du så sint? - Kom her!
- Jeg skal vise deg noe. - Hva?
Kom her.
Husker du hvordan det skjedde?
Nei. Jeg ga deg nøklene mine.
Og så listet du deg tilbake etter ekstranøklene og kjørte av gårde.
- Og du traff noe eller noen. - Jeg husker ikke.
Jake Dwight er forsvunnet. Han er forsvunnet.
Halve byen leter etter ham.
- Og nå ser bilen din sånn ut. - Jeg ville ha husket det.
- Nei. Du var dritings. - Jeg... Jeg ringer til politiet.
Nei, nei, nei...
Hva skal du si?
Hvor skal du hen?
Jeg kjører bilen din på baksiden, -
- og så drar jeg ut og leter etter gutten.
Du skal ikke gjøre noe. Og ikke drikk noe!
Shit!
Nei.
Jeg skal bare ha ett glass for å roe nervene.
Dere skal ikke dømme meg.
Vi må snakke sammen.
Peter.
Regner det?
Selvmord ligger i genene, Hildy.
- Har du hatt selvmordstanker? - Nei, jeg har aldri ønsket å dø.
Jeg... Problemet mitt er at jeg vil leve livet.
Vi skjulte det for Brian, men han fant ut av det.
- Han tok det ikke pent. - Jeg sa ikke noe.
Du vet ikke det.
Du vet ikke hva du har gjort.
Hildy.
Peter, jeg har gjort noe forferdelig.
Ta det rolig. Jake Dwight er uskadd.
- Er han? - Ja, han er uskadd.
- Han kommer snart hjem. - Gudskjelov.
Det vil være helt feil av en lege å anbefale deg å ta en drink, -
- men faen heller. Jeg skal ikke være lege så mye lenger.
Hva med San Francisco?
Det blir ikke noe av.
Ja, ja, videre.
Blir du aldri lei av -
- å måtte holde på yankee-holdningen? Det holder hardt.
Det har fungert for meg hele livet.
Å fortrenge alt sammen og helle på alkohol?
Har legen kommet for å analysere meg?
Nei, jeg har kommet for å si at det er ok å være sint, -
- og ensom og redd og trist.
- Det er ok å be om hjelp. - Jeg trenger ikke hjelp.
Hildy, du drepte ikke noen.
Men neste gang er du kanskje ikke så heldig.
Jeg tror bare ikke...
at sutring er...
Mamma?
Mamma!
Jeg har ringt og ringt. Er du ok?
Jeg er på vei for å hjelpe med å finne Jake Dwight.
- De har funnet ham, kjære. - Hva? Nei, mamma.
De snakker om det på nyhetene. Folk leter overalt.
Instruksjoner i tilfelle dere skulle finne Jake.
Han elsker ballonger.
- Vi finner ham nok. - Jeg fortalte ham at vi skal flytte.
Patch sa at jeg ikke skulle gjøre det, men jeg gjorde det likevel.
- Nei, nei, han er uskadd. - Det kan du ikke vite.
Vi finner ham nok.
Jeg forstår ikke at Peter sa at han var uskadd.
Det vet ikke jeg heller.
Hvorfor tror du han er her?
Da han var liten, tok Cassie ham med hit for å plukke sopp.
En gang imellom ble jeg med.
Gjorde du det? Så merkelig.
Hvorfor er det merkelig? Cassie trengte hjelp.
Jeg ser deg bare ikke som den moderlige type.
Det var pent sagt.
Jeg mener...
du var alltid opptatt av jobben din, og etterpå gikk du ut og drakk.
Jeg har forsørget oss i årtier og sendt to jenter på college.
Jeg betaler husleie, avdrag, undervisning.
Men dere husker bare at jeg drikker.
Fordi det var tøft, og det nekter du å innse.
Depresjon ligger i familien, -
- og det vil jeg gjerne kunne snakke med moren min om.
Jeg er lei av å feie alt under teppet.
Jeg visste ikke at jeg gjorde det.
Nei.
Herregud, de har funnet noe.
Stakkars Cassie.
- På babord side. - Nei.
Sånn.
- Har de funnet ham? - Ikke Jake.
- Det er Peter Newbold. - Peter? Nei.
- Jeg har akkurat snakket med ham. - Jo, det er Peter. Tro meg.
Jeg snakket med ham så sent som i morges. Han kom hjem til meg.
Han har vært død i mer enn 24 timer.
- Mamma sier at de førte en samtale. - Han sa at Jake var uskadd.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Det er umulig.
Mamma? Mamma?
Skål.
Neste gang er du kanskje ikke så heldig.
Vi drakk for mye på college.
Er det ok at jeg spiser hos Mamie?
Wow, en skikkelig klem.
Så herlig at det går så bra.
Skål for Wendover-heksene.
Hjelp meg.
Mamma.
Vær så snill og hjelp meg?
Mens min datter skrapet meg sammen og hjalp meg hjem, -
- var Rebecca ute i Longfellow Woods.
Hun hadde vært ute og ridd, og visste ikke at Jake var forsvunnet.
Hun visste ikke at Peter var død.
Jeg er takknemlige for at Rebecca fant Jake.
Det var hun også. Hun fikk del i en lykkelig slutt.
Vi må flytte ham i en fart.
Peters død ble betraktet som en ulykke, men jeg visste bedre.
Moren min etterlot seg heller ikke et selvmordsbrev.
Ingen hadde lært Peter og meg å be om hjelp.
Min fasade styrtet langt om lenge sammen.
Og stakkars Peter kunne ikke forestille seg et liv uten.
Hei, Frank.
Hildy.
Dette er nok det jeg skylder deg for å sette i stand Dwight-huset.
Jeg fikk aldri noen regning.
Ja, jeg hadde tenkt å fikse det.
Jeg vet også at det var du som kjøpte huset.
Jeg tenkte at familien Dwight kunne trenge litt flaks.
Jeg selger det videre.
Du skal også vite at jeg drar på rehab.
Jeg kommer nok til å være borte en stund.
Jeg har noe jeg gjerne vil vise deg. Kom.
Hvor har du funnet henne?
Hun ble borte for meg da jeg dro i militæret.
Men så fant jeg henne -
- på en søppelplass for omkring 20 år siden.
- Har du hatt henne hele den tiden? - Ja.
Hun var litt medtatt, så jeg satte henne i stand.
Hvorfor kaste henne vekk? Det har aldri vært noe galt med henne.
Frankie.
Gjør det du trenger å gjøre, Hildy.
Jeg går ingen steder. Jeg blir her.
Jeg har ventet så lenge.
Jeg dro på rehab. Denne gangen av egen vilje.
Eller...
av nødvendighet.
Og...
Jeg vil jo bare ha det alle vil ha.
Å kunne møtes med en venn etter jobben over en drink, -
- og ta noen glass vin for en fest.
Øl til en grillfest.
Men jeg ville også mer enn det. Jeg vil drikke meg dritings.
Det var sånn jeg hadde det best.
Men det kan jeg ikke.
Jeg kan hverken ta en slurk, en smak eller en tår.
Jeg er ikke spesiell.
Jeg er en helt alminnelig alkoholiker.
Og jeg må slutte å prøve å late som -
- at jeg ikke har et problem.
For det har jeg. Det er derfor jeg er her.
Det er vanskelig å gi slipp på den gamle versjonen av seg selv.
Hildy Good 2.0.
Enda bedre enn originalen.
Tekst: Lise Weggersen Scandinavian Text Service