E gata țelina?
Da.
A fost o idee minunată, Rufus.
Ninei și copiilor o să le placă.
O masă bună e vitală după luptă.
Exact.
Cât o să mai stea aici?
Nu mult.
Fără a ignora gradele, așa ai zis și acum două săptămâni.
Vreau să reziști.
Îți amintești regula, da?
Nimeni nu trebuie să știe că e aici.
Nu luăm micul dejun?
Facem o supă. O ducem la familia Locke.
Măcar atât puteam face...
E groaznic ce au pățit.
Puștiul care a apărut
e cel care l-a ucis pe Rendell, nu?
Hotărât și neobosit.
Rufus, te duci să vezi dacă mai avem o conservă de roșii?
Unde ai fost aseară?
Ești implicat cumva în povestea asta, Lucas?
Dacă a fost cineva implicat,
tu ai fost aceea, Ellie.
- Ai grijă de tine, Kinsey. - Mulțumesc, dle Grady.
Încă o caserolă.
Nu e ciudat? Ești la un pas de moarte, iar lumea-ți aduce mâncare.
Absolut.
E bine că le pasă.
Da. Sigur sunt încântați
că am adus un psihopat în orașul lor liniștit.
Te ajut eu.
La ce te gândești?
Nu știu.
Povestea asta e încurcată rău.
Tata a murit din cauza lui Dodge și a obținut ce voia.
Are Cheia Minții.
Sam zicea că va încerca să deschidă ușa neagră cu ea.
Ușa neagră?
Da, e în peșteră.
M-am dus cu prietenii acolo, să filmăm o scenă.
Exploram pe acolo
și am găsit peștera la capăt. Știu că mi-ai zis să nu mă duc.
Ce e dincolo de ea?
N-am știut cum să o deschid.
De-aia voia Dodge Cheia Minții.
Cineva are informația asta în subconștient.
Bine.
Cine?
Un vechi prieten de-ai tatei?
Știm că au folosit cheile și că s-au dus la peșteră cel puțin o dată.
- Vreau să o văd. - Nu cred că e o idee bună.
Am pierdut noțiunea timpului acolo și a venit fluxul. Era să ne înecăm.
PROGNOZA MAREELOR
La 14:15 e refluxul maxim.
Trebuia să vii cu mine din prima.
Doamne!
Câte chestii!
Da. A tot trecut lumea azi și au adus de toate.
Ce bine că le pasă!
E bună.
Și faceți curat!
Vă mulțumesc pentru contribuție.
Ce-ar fi să mă apuc eu de birou?
A fost ciudat, nu?
Mamă!
Scuze! Voiam să-l salvez, dar s-a zis cu el.
Te ajut eu.
Nu e nevoie, am terminat. Vezi?
Scumpule...
Să fii iar în camera asta...
Cred că e...
Ce i-ai făcut lui Sam...
Nu aveai de ales.
A fost autoapărare. Ai salvat întreaga familie.
Nu vreau să crezi vreodată că nu ai procedat corect.
Dacă vrei să vorbim despre cele întâmplate,
o putem face oricând.
Dacă nu, e în regulă.
Tu vrei, mamă?
Vrei să discutăm?
Despre orice...
Nu e nevoie.
Dar nicio emoție nu e deplasată.
Cel mai bine e să te simți așa cum trebuie.
Bine?
- Bine. - În regulă.
O RAZĂ DE SOARE, LA NAIBA
Am adus servanta aia veche aici.
Îi conferă o altă energie camerei.
S-ar putea să mai fac ceva schimbări.
Ce naiba?
Vino!
- Ce faci? - Îi caut ascunzătoarea.
S-a reapucat de băut.
Se poartă un pic ciudat. E valabil pentru toți.
- Asta nu înseamnă că bea. - Cunoști evoluția.
La început e veselă și detașată,
apoi devine ciudată și emotivă,
iar apoi e faza în care se închide complet și nu se mai dă jos din pat.
Nu-mi spune că nu mai știi.
- Sigur că-mi amintesc, dar... - Mentă.
Îi mirosea respirația. Se simte de la distanță.
Rahat!
Nu mă surprinde.
S-au întâmplat lucruri ilogice pentru ea.
E vina noastră?
Fiindcă am mințit-o?
În legătură cu cheile, și cu cele spuse de Sam.
Nu știu. Eu...
Vreau doar să găsesc alcoolul și să-l arunc.
ERIN VOSS SPITALUL DE PSIHIATRIE MCCLELLAN
Ce faceți?
Nimic.
O ajutam pe mama.
Da, fiindcă...
Și-a pierdut telefonul.
Ce facem cu Dodge?
Ne-a luat toate cheile.
Știi ce? E mai bine să lași totul în seama noastră.
Hai! Să coborâm!
Îți fac clătite cu fulgi de ciocolată.
- Dle detectiv! - Sper că nu deranjez.
- Ați uitat ceva? - Nu.
Voiam să văd ce faceți.
Nu în calitate oficială,
ci ca un concitadin, să văd cum rezistați.
Sper că e în regulă.
Sigur. Intrați!
Sigur nu vreți un ceai, dle detectiv?
Nu, mulțumesc.
Te rog, spune-mi Daniel.
Dar ceva de mâncare?
Mi-ai face un serviciu.
Avem prea mult din toate felurile de mâncare imaginabile.
Da.
Binecuvântarea și blestemul traiului într-un oraș mic.
Totul se află imediat și lumea își arată îngrijorarea dăruind alimente.
Exact.
Să vezi ce colecție avem...
Dacă apare Vincenzo cu lazanele...
Să te sun?
Gândește-te că lazanele sunt partea bună,
într-o situație oribilă.
Știți, vă puteți duce oriunde.
Poate v-ar prinde bine să ieșiți din oraș.
Fratele meu Duncan voia să ne lase la el, în Boston, dar...
Cred că ne e mai bine aici.
Să revenim la normal...
Suntem bine.
O RAZĂ DE SOARE, LA NAIBA
Dacă vrei vreodată să vorbim...
Știu că nu ne cunoaștem foarte bine,
dar uneori e mai bine așa. Pot să fiu...
Mulțumesc, Daniel.
Bine.
Știi numărul meu, dacă ai nevoie de ceva.
Legat de poliție sau de altceva...
Ai grijă, Nina!
- Ești bine? - Da, n-am nimic.
Mutam niște chestii pe aici.
JACKIE // 12:06 SUNT AFARĂ.
De ce mă urmărești?
E Jackie. Mi-a dat mesaj.
Și de ce mai sună la ușă?
- Bună! - Bună, Kinsey!
Ați venit cu mașina?
Nu. Am venit întâmplător, exact în același moment.
Și mai e ceva.
Alimente opuse.
Văd că nu duceți lipsă de mâncare.
E minunat.
Doamne!
A venit cavaleria.
Bună, eu sunt Nina!
Jackie. Îmi pare bine.
Îmi pare rău că nu facem cunoștință în alte împrejurări.
Oamenii apar la momentul oportun.
Sau așa se spune...
- Bună! Gabe. - Salut, Gabe!
Deci...
Voi sunteți de vină că rareori îmi mai văd copiii?
E posibil.
Glumeam.
Mă bucur să văd că aveți relații cu colegii.
- Mamă! - Nu neapărat romantice!
Doamne...
Eu vorbeam despre prietenie. Prietenia...
este...
piatra de temelie a societății. Chiar cred asta.
Sunt norocoși să aibă prieteni ca voi.
Serios!
Mai ales după cele întâmplate...
Și nouă ne place să stăm cu ei, deci...
Să mai veniți!
E chestia cea mai apropiată de participarea la propria înmormântare.
Să mergem sus!
Vrei să mergem undeva să vorbim?
Bună, Nina!
Bună!
Rufus, vrei să-l cauți pe Bode?
- Cred că e sus, în camera lui. - Recepționat, doamnă.
Mulțumesc.
Când am auzit ce ați pățit, mi s-a făcut rău.
Mai ales după funeraliile lui Joe...
Îmi pare foarte rău, Nina.
Nu. Sufereai și tu,
iar eu te-am luat la întrebări.
Trebuia să fiu mai înțelegătoare.
Voiam doar...
Nu știu.
A avut vreodată în viață senzația...
că totul e ilogic și...
ești furioasă pe felul în care se desfășoară lucrurile?
Da. Categoric.
Vrei să intri?
Da.
Vreau să-ți cer scuze...
că am renunțat la 5K și...
La petrecere...
am fost un măgar.
Nu trebuia să plec.
Am suferit serios.
Îmi pare foarte rău.
Știu.
Să nu mai faci asta!
Ellie?
Kinsey!
Mă bucur că sunteți bine toți.
Mulțumesc.
Tu ești bine?
Eu?
Sigur. De ce?
Nu ai fost abordată de vreun străin?
De un vizitator neobișnuit?
Mai exact, de o fată drăguță, cu părul negru, cam atât de înaltă?
Nu. N-am văzut pe nimeni de genul ăsta.
Bine.
În regulă.
Trebuie să iei patru caserole.
Ai lazanele lui Vincenzo?
Din păcate, nu.
Mă duc la Gabe.
Mamă!
Știai că Rufus are un P-51D Mustang?
- E o mașină? - Un avion.
Machetă.
Bode vrea să vină la mine, să-l construim.
- Da. Dacă se poate... - Sigur, pare distractiv.
Dacă nu te deranjează, desigur.
I-ar prinde bine să mai iasă și el din casă.
Sigur. Nicio problemă.
- Mulțumesc, mamă. - Distracție plăcută!
- Mersi, Ellie! - N-ai de ce.
Hai, Rufus!
Ai intrat la Parsons! Minunat!
Da. Mulțumesc.
Nu cotrobăiam, să știi. Era la vedere.
Nu face nimic.
Nu pari prea încântată.
Nu știu de ce. Credeam că o să fiu.
Ar trebui să fiu?
Nu-ți spun eu cum să te simți.
Bună decizie!
Deși, dacă aș fi egoist,
aș zice că nu mă încântă
ideea că vei lipsi toată vara.
Nu?
Cred că doar tu mi-ai simți lipsa.
Ce? Nu-i adevărat.
Doar tu ai venit, Gabe.
Doug și Zadie voiau să vină.
Nu am vorbit cu Scot încă, dar sunt sigur că...
Sunt supărați pe mine. Înțeleg.
O merit.
Cred că sunt un pic speriați. Adică...
E o nebunie ce vi s-a întâmplat.
Pe bune...
Când am auzit că s-a întors...
Cine face așa ceva?
Ce voia? Răzbunare?
Ce are familia mea și n-are nimeni altcineva?
Nouăsprezece coșuri pe casă?
Nu.
Chei magice?
Da.
Dar de unde...
Credeam că nu știe aproape nimeni de ele.
Asta e o poveste mai lungă.
Bine.
Nu e grabă...
Eu pot să țin un secret. Sper că știi asta.
Da.
Mulțumesc.
Kinsey! Te caută cineva.
Vin imediat.
Mi-a deschis mama ta.
E tare prietenoasă!
Îmi tot zicea "Scot cu un «t»".
- Era... - Credeam că ești supărat pe mine.
Eram... Am fost.
Chiar am fost.
Dar apoi s-a întâmplat chestia asta și eu...
Un lucru de genul ăsta e...
E incredibil, nu?
Și te face să te gândești de două ori la celelalte lucruri.
Da. Mi se pare o prostie să fiu supărat în condițiile astea.
Mă bucur.
Ascultă, Scot, ar trebui să știi că...
Că-ți pare rău? Da, știu.
Da, îmi pare foarte rău, dar vreau să știi...
Să uităm totul.
Am pauză 30 de minute de la muncă.
Deja 15 minute s-au dus când am pornit mașina
și am condus până aici. Deci, dacă se poate,
vreau să-mi petrec puținul timp rămas...
dându-ți asta.
Nu Rocky Road?
M-am gândit...
că e un pic prea devreme,
chiar și pentru mine.
Salut, Scot!
Bună!
Gabe a trecut pe aici să vadă ce fac.
Da. Sigur.
- Vino! Stai cu noi. - Nu pot.
Sunt așteptat la serviciu.
Și mașina face figuri. Plus că am nevoie...
de câteva minute bune ca să-mi potrivesc șorțul.
Așa că o să...
Pe curând!
Mă bucur mult că ești bine.
Mulțumesc pentru înghețata cu mentă și ciocolată.
Da...
Trebuie să plec și eu.
Bine.
Dar îi dau un avans de un minut, dacă se poate.
Nu e ușor deloc.
Dar e mai bine decât acasă.
E greu să stai acolo după cele întâmplate?
Nu asta e problema.
Doar că...
Tyler și Kinsey au din nou secrete față de mine.
Și e foarte enervant.
De unde știi că au secrete?
N-ar fi și ăsta un secret?
Cred că vor să mă protejeze.
Dar se înșală.
Dacă sunt mai mari nu înseamnă că au neapărat dreptate.
Ce e?
Dacă ți-ar cere comandantul tău să păstreze secrete
informații delicate despre inamic,
ai avea curaj,
indiferent de împrejurări,
să încalci ordinul?
Ai și tu un inamic?
Sau vorbim despre al meu?
Rufus!
Cine e prietenul tău?
El e Bode.
Bode, el e...
vărul meu.
- Suntem foarte ocupați. - Se vede.
Nu știam că Rufus are un văr.
De unde ești?
De nicăieri anume.
Mă mut des.
Îmi place să stau la Ellie.
Îmi pare rău pentru ce ați pățit.
Mulțumesc. Cum a zis și Rufus, suntem cam ocupați.
Salutare!
V-am adus prăjituri proaspete...
Ai zis că lipsești toată ziua.
Abia m-am întors.
Vreți și înghețată alături?
Da.
Mamă!
Ce e?
Eu... am spart cana mai devreme.
Erau cioburi. Le-am pus în dulap și...
Le-am încuiat acolo.
Iar acum, când l-am deschis,
cana mea...
era acolo!
Întreagă. Ca nouă! Ca prin magie!
Dar e o nebunie.
Vezi?
Da, văd.
Nu e doar asta.
Azi-dimineață m-am uitat în oglindă
și am văzut
imaginea mea, dar nu eram eu. Nu era o reflexie.
Mă chema la ea, în oglindă.
Kinsey, știu cum o să ți se pară,
dar cred că am intrat deja în oglindă
și m-am rătăcit acolo.
Nu știu cum, dar...
Are vreo legătură cu Sam?
Cu chestiile despre care te întreba? Cu...
cheile astea?
Mă privești de parcă aș fi nebună.
Nu te cred nebună, mamă.
Toată povestea asta e ciudată.
Trebuie să discut cu Tyler.
Bine. Așa să faci.
Discută cu fratele tău.
Dulapul vechi... Bode credea că nu face nimic, dar se înșela.
Poate repara orice.
Mama a descoperit asta.
Mi-a arătat cum se face.
A reparat-o pe Sally chiar în fața mea.
A mai văzut magia.
Da, dar acum ține minte.
Își amintește și din trecut.
Mi-a zis că-și amintește că s-a rătăcit în oglindă.
Sigur nu sunt nebună.
Ce s-a schimbat tocmai acum?
E ilogic.
S-a apucat de băut.
Poate de-aia își amintește subit.
Asta trebuie să fie, nu?
E singura schimbare.
Ce să facem?
Dacă bea în continuare, își va aminti
și va vedea totul ca noi.
Am putea să-i spunem adevărul despre tot ce s-a întâmplat.
Coechipieri...
De data asta, pe bune.
Știi că n-o putem lăsa.
Deci o pierdem oricum.
E oribil.
Refluxul maxim se apropie.
Să mergem!
Jacheta tatei...
Da. O să fie frig acolo.
Unde e a ta?
Am uitat-o la Javi, la petrecere.
Bine.
Să mergem!
Arăți minunat azi!
Era să nu te recunosc.
Merg în sala de vizite.
De fapt,
dna Erin e cu Gustave acum.
Cu cine?
Nu pierdeți moneda din ochi, prieteni.
Mai țineți minte când puteai cumpăra ceva cu ea?
Cine mai folosește monede?
Rămân aruncate în vase și prin sertare.
De ce să nu le facem...
să dispară?
Perfect. Mulțumesc, Randolph. Aplauze pentru Randolph!
Fiți atenți ce urmează să fac.
O să fiu rapid.
O să îndoi lingura asta doar cu puterea minții.
Măiculiță! Ia te uită!
Randolph...
Vossie!
Ți-am adus ceva.
Ei bine,
teoretic, e un cadou de la mine,
dar tu asiguri componenta-cheie.
Un joc de cuvinte!
Să sperăm că Rendell ți-a împărtășit toate secretele lui.
Dar fără chestii ciudate, da?
Arată-mi doar unde a ascuns Cheia mea Omega.
- Ce-i aia? - Trepied pentru reflector.
Cât mai avem?
Kinsey!
Iau decizii pripite și proaste.
Știu asta.
Mergem mai departe?
Era să-i omor pe cei din Gașca Savini.
Fiindcă sunt obsedată de șoaptele alea stupide...
Credeam că înlăturarea fricii o să amelioreze situația,
dar m-a făcut și mai nesăbuită.
Iar absența fricii n-a contat exact când a trebuit.
Ce tot spui?
Cu Sam...
Trebuia să-i iau arma în pădure în clipa în care a scăpat-o.
Dar n-am făcut-o.
Ca în Seattle...
Ar fi trebuit să iau vătraiul ăla.
Nu l-ai luat fiindcă îl protejai pe Bode.
Am văzut asta în mintea ta.
Ce s-a întâmplat când a scăpat Sam arma?
Am fugit.
Da. Ai fugit.
Cu Bode.
Ai avut grijă de el și de data asta.
O să te împaci cu amicii tăi. Haide!
Ce crezi că e dincolo?
Oare vreau să știu?
Kins!
"Paznicii cheilor."
Ce s-a întâmplat aici?
Jeff, Kim, Mark, Lucas, tata.
Toți au murit.
Mai sunt doar doi.
Iar Ellie nu ne poate ajuta. Am încercat deja.
Dar Erin Voss?
E internată la psihiatrie.
Serios?
Mama a scris numele spitalului. Era în camera ei.
Mai ții minte ce ne-a zis Javi
despre femeia care a venit la Casa Cheilor și și-a pierdut mințile?
A devenit o legumă...
Credeam că spune prostii, dar...
Poate că nu. De data asta...
Dacă asta a pățit Erin,
crezi că Dodge ar putea să folosească pe ea Cheia Minții?
Erin a fost prietena tatei,
deci e posibil să-i fi spus unde e cheia pentru ușa neagră.
Ar trebui să mergem la ea.
Să o avertizăm.
Du-te tu.
Eu rămân cu mama.
Ia te uită!
Ce fericiți erați...
Păcat că n-a ținut mult.
Ești gata?
Academia Matheson...
Unde e cealaltă Erin?
Ți-ai atins apogeul la liceu.
Pentru a face imposibilul posibil.
Pentru noi, paznicii cheilor.
Unde vrei să o ascunzi?
Ce cauți aici?
Bună, Erin!
Deci nu ești chiar o legumă.
Ești blocată aici,
închisă în propria ta minte îngustă.
Nu știu cum ai reușit, dar...
acum știu unde ai ascuns Cheia Omega.
Dna Erin e foarte populară azi.
E cineva în vizită?
O tânără frumoasă, ca tine.
Dă-mi drumul!
Dă-mi drumul! Te rog!
Dnă Voss, bună ziua!
Sunt Kinsey, fata lui Rendell.
Rendell.
Sunt fiica lui.
Ați fost apropiați cândva.
Brățara din fotografie
e la mine acum.
Dnă Voss...
ne temem că o persoană va încerca să vă citească gândurile.
Îmi pare rău.
Scuze că v-am deranjat.
Dodge...
Dodge?
E aici?
Fotografia?
Dodge...
E Lucas.
- Dodge. - Cel mai bun prieten al tatei.
Dodge.
Adică el e Dodge?
Rendell!
Mamă!
Eu sunt. Am dus gunoiul.
Credeam...
Dulapul...
Mă gândeam că...
- E în regulă. - Nu!
Mamă!
O rezolv eu.
Mamă!
Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău!
Știu.
Mamă, știu ce ai încercat.
Și înțeleg și de ce.
Și eu aș fi încercat.
De ce n-a mers?
Ai văzut și tu. Era...
- Era ca o... - Magie.
Da.
Chiar e magie.
Am vrut să-ți spunem, dar nu-ți aminteai.
Atunci, spune-mi!
Credeam că pot îndrepta totul.
Să-l aduc înapoi...
Să salvez familia.
Trebuia să vă protejez.
Pe toți.
E vina mea că Sam ne-a atacat.
Eu m-am mutat aici.
Mamă, nu e vina ta.
Îți promit.
Și n-ai ce familie să salvezi.
Știu că e greu,
dar nu poți să te reapuci de băut.
Nu poți.
Avem nevoie de tine.
Bine?
Am fost pe la Erin azi.
O plimbare...
prin mintea ei tulbure.
Am văzut unde a ascuns Rendell Cheia Omega.
E în propria lui minte.
Au intrat împreună acolo.
Ce frumos, nu?
Ty, Erin mi l-a arătat pe Lucas în fotografie.
I-a zis Dodge.
E posibil?
Ar putea fi aceeași persoană?
Subtitrare: Retail