- Tidligere ... - "Håndbog for vakse tidsrejsende."
Øjeblik. Kalder du den det?
- Godt, du nød kurset. - Skønt. Må jeg læse hymnerne?
Jeg er oberst Daniel Morgan. Følg venligst med mig.
- Briterne rykker sydpå til slaget. - Slaget ved Saratoga.
- Jeg beklager usigeligt meget. - De kan nok rette op på det.
Da vil jeg stå klar.
- Buck MacKenzie fik mig hængt. - Roger?
- Kan du høre noget? - Den synger. Hun kan også høre det.
- Hvor er alle kiksene og chipsene? - Det var Nuckelaveen.
Hvad fanden laver du?
DEN KONTINENTALE ARMÉ BEMIS HEIGHTS, NEW YORK
Kære Bree. Vi har slået lejr ved Bemis Heights i New York.
Tæt på Saratoga.
Din far er blevet oberst i Daniel Morgans korps af skytter.
Du ved nok, hvad jeg føler. En sær blanding af skrøbelig optimisme -
- og foruroligende ængstelighed på grund af det, jeg ved -
- mens jeg er usikker på, hvad der præcis venter os.
Jeg har så meget at fortælle dig, Bree.
Men det vigtigste, siden jeg sidst skrev, er nok -
- at jeg mødte din bror i Ticonderoga.
Jeg var blevet taget til fange.
Jeg er i sikkerhed nu, takket være din far og Ian.
Men det var der, jeg mødte William. Det opmuntrede mig at se ham igen.
Synet af ham gav mig dog hjertesorg over dig. Jeg savner dig.
Bree! Brianna!
Lad mig føre ordet.
Hvem fanden er det?
Må jeg præsentere Nuckelaveen.
Også kendt som William Buccleigh MacKenzie.
Til tjeneste, frue.
Efter Alamance var jeg ruineret økonomisk.
Min kone, Morag, havde en bror i Inverness -
- som havde klaret sig godt. Han havde brug for en kontorist.
Da jeg havde været sagfører, drog vi nordpå fra Glasgow.
Vi var tæt på Inverness, da vi hørte en sær lyd.
Det lød som en bikube.
Det drev én til vanvid.
Det føltes, som om det kom fra mine knogler.
Det var ved Craigh na Dun.
I kender nok stedet.
Morag blev hos børnene, mens jeg undersøgte sagen.
Og her er jeg så.
Jeg fandt vej til byen ved at følge vejen.
De der store, brølende vogne kørte forbi mig.
Hvordan endte du på Lallybroch?
Jeg så dig ...
... gå ind i en butik i Inverness.
I er de eneste, der kan vide, hvad der er hændt mig.
Hvis du søgte svar, hvorfor luskede du så rundt?
Du skræmte vores børn.
Kun et fjols ville banke på og vente ikke at blive mødt med vrede.
Du overlevede jo at blive hængt.
På grund af mig. Og du er her.
Jeg anede ikke hvem eller hvad, jeg havde med at gøre.
DEN BRITISKE HÆR NÆR STILLWATER, NEW YORK
Træd til side.
Mine herrer, godt, vi kan mødes. Oprørerne brænder afgrøder af -
- på deres tilbagetog. De ødelægger broer ...
Endelig lidt champagne. Det er da lovende.
Hver sejr medfører et tab.
De soldater, der ikke dør, deserterer.
Det er en skændsel. De er nogle krystere.
- Kujoner! - Det overrasker mig dog ikke.
De må få styr på Deres mænd, general Riedesel.
Det er ikke kun hessianere, der deserterer.
Tak, det er godt! Det spiller ingen rolle.
Vi bliver mødt af forstærkninger i Albany.
General Howes mænd er på vej.
Vores samlede styrker vil gøre en ende på oprøret.
Hvis vi da når Albany uhindret. Vi har ikke heste nok.
Samtidig vokser den kontinentale armé støt.
Deres lejr spærrer vejen for os.
Mine herrer, de er bange for direkte konfrontationer.
Og der finder vi dem.
I åbent land, hvor vi kan trække på vores styrke: Feltartilleri.
Gud hjælpe dem da.
- Godt sagt, general Fraser. - Det er sidste træk, mine herrer.
- Vi vil sejre, som vi altid gør. - Gud bevare kongen.
- Gud bevare kongen! - General Burgoyne.
Et bud er ankommet med nyt fra general Howe.
Hvis De ikke har en plads ved bordet, så gå straks ud.
Kaptajn Richardson ...
Godt. Nu til mere presserende sager.
- Hvordan skal min kalkun tilberedes? - Har du en?
Nej, men jeg sendte en spejder på jagt, så ...
- Den evige optimist. - Hvor stor er chancen?
- Ønsk mig held og lykke. - Vi har ikke brug for held.
- Vi er den britiske hærs bedste. - Nu igen.
Meget flot.
Min hest er imponeret.
Jeg spilder dem ikke på min hest, uanset hvor fin en ganger, den er.
- Kaptajn Clerke! - Undskyld mig.
Jeg må straks finde mrs. Lind.
Ifølge en pålidelig kilde er mrs. Lind generalens elskerinde.
At hun tilkaldes så tidligt tegner ikke godt.
Nej, desværre ikke.
Løjtnant lord Ellesmere ...
Howe slutter sig ikke til os i Albany.
Han vil indtage Philadelphia.
De amerikanske styrker er allerede klar til kamp.
Helt rigtigt.
General Fraser har pålagt mig straks at sende bud af sted.
Bede general Clinton i New York City -
- iværksætte en afledningsmanøvre, der kan hjælpe os til Albany.
Da forespørgslen skal sendes ud i to kopier -
- gav general Fraser mig lov til at bede Dem assistere mig.
Sejren kan ikke komme hurtigt nok.
General Burgoyne agter at angribe om tre dage.
De går glip af det.
Det smager godt, men det klæber i svælget.
Giver I jeres børn det?
Min søn hedder også Jeremiah. Er det ikke sært?
- Hvor er de små henne? - Du store, de kommer snart hjem.
Få fart på historien. Alamance?
Min arbejdsgiver i North Carolina deltog i oprøret.
Så jeg tog også med. Morag og børnene boede hos mig ...
... i en lille lejr. Da var det, hun mødte dig.
Fortalte hun ikke, hvem jeg var?
- Jeg hjalp hende på skibet. - Alligevel ...
Man lægger sig ikke op ad en anden mands kone, når manden er der!
- Han ville advare jer. - Og skjulte sin gule roset?
- Hvorfor skulle en soldat gøre det? - Fordi ...
Morag er min fem ... måske seks gange tipoldemor.
Det gør dig til min tipoldefar.
Min søn hedder Jeremiah efter min far -
- opkaldt efter sin bedstefar, som var opkaldt efter din søn.
Der mangler muligvis en Jeremiah eller to undervejs ...
... men vi er i familie.
I har vel ikke noget, der er stærkere end kaffe?
Vil du have lidt vand i?
Var det sprøjt som i Amerika, ville jeg bare kyle det ned.
Med whisky, der er værd at drikke, lukker lidt vand op for smagen.
Det ved du godt, ikke? Men du er ikke skotte.
Jo, det er jeg. På min fars side. Han hedder ...
... hed James Fraser. Fra Broch Tuarach.
Er du så endnu en ...
... ligesom din mand og jeg?
- Endnu en ... hvad det nu er? - Ja.
- Fandt du stamtræet? - Nej.
- Hvilket år var det, du forlod? - Det Herrens år 1778.
Åh gud, det er Fiona og børnene. Kan du ...?
- Nej, det er Rob Cameron. - Herre Jemini.
Jeg bad ham komme til middag en dag. Jeg mente ikke uanmeldt.
- Hvad? - Man ringer da først!
Du er nødt til at gemme dig.
Så ...
Ikke en lyd.
- Imponerende sted. - Vi er glade for det.
- Er det et dårligt tidspunkt? - Nej da. Vi var bare ...
Børnene er her ikke, så vi er ved at rydde lidt op.
Det ... det er et galehus derinde.
Der er rod overalt. Vi renoverer.
- Du ved, hvordan det er. - Jeg håber, fruen kan lide rødvin.
Jeg kan godt lide rødvin.
- Kom indenfor. - Tak.
Efter dig.
- Pas på stolen. - Hej, chef.
- Hej. - I er nok startet uden mig.
Som sagt er det et galehus her af og til.
Man må have en dråbe livseliksir, når det er muligt.
- Jeg troede, du var kokken i huset. - Du er uheldig.
Det er Brees tur i dag. Lad, som om du kan lide det. Det gør jeg.
Jaså?
Nå, men ... Sláinte.
- Skål. - Sláinte.
Gode sager. For resten, jeg vil gerne se din fars salmebøger.
Jeg nåede det jo ikke på kurset.
- Hvis det da ikke er til besvær. - Nej. Vil du se dem nu?
- Denne vej. - Denne vej?
Jeg har flere, som jeg har samlet via rejsende -
- handlende og historisk research.
Det er jo en skattekiste. Må jeg kopiere et par af dem?
Værsgo. Det er rart at holde historien i live.
Jeg går lige ud og ser, om Bree vil have hjælp.
Ja, fint.
Nu er han vist beskæftiget et stykke tid.
Længe nok til at få vores anden uventede gæst ud.
- Far! - Herinde!
- Så er vi hjemme! - Hej.
- Se, hvad jeg fik henne i skolen. - Halløjsa.
Tufty-klubben. Jeg var også medlem i din alder.
Hej med dig.
Det var næsten umuligt at læse dine noter.
Skriver du dem på den papirspose, du har din frokost i?
- Nej da. - Har du aldrig overvejet det?
Jeg skal nok tage sandwicherne ud først.
Vær glad for, du ikke skal tyde Andy eller Craigs kragetæer.
Du vil ikke vide, hvad de får til frokost.
- Helt klart ikke. - Det vil jeg gerne.
Kan tre mænd virkelig løfte en turbine? Er de ikke tunge?
De er kæmpestore. Men vi tre bemander maskinerne.
De her tonstunge kraner, der løfter turbinerne ud af reden.
- Først skal vi igennem ... - Tunnelerne.
Vil du ikke vise mig dem, mor?
Tunnelerne er ikke et sted for børn.
Nogle vil sige det samme om kvinder.
Og de tager fejl.
Godt, I to. Hvis I er færdige, så se at komme i nattøjet.
- Må vi se lidt tv først? - Kun ganske kort.
- Gå I bare ud i campingvognen. - Vi ses, Rob.
- Godnat, skat. - Hej, kammerat.
Apropos frokost, spiser I ikke i kantinen?
Aldrig. Regel nummer et: Spis ikke i kantinen.
- Rædsomt. Glendas profiteroles ... - Dem lavede hun kun én gang.
Da du gik, var det straks tilbage til pandekager og brødbudding.
Fik du Craigs notat om rotoren i anden turbine?
- Ja. - Den hindrer vist strømtilførslen.
Jeg tror, et rotorblad er beskadiget, eller der sidder noget i risten.
Hvis du siger det, chef.
- Vi reparerer det i næste uge. - Regn med mig, Craig og Andy.
Vi er dine tre musketerer.
Det smagte skønt, tusind tak. Ros til kokken.
Det må vi gøre igen.
Ved I, hvad der ville være perfekt nu?
En lille dram mere.
- Jeg har en gave til dig, sassenach. - Jaså? Hvad er det?
- Gæs eller ænder? - Nej.
- En bog. - En bog?
Ord trykt på papir. Sådan nogle husker du vel?
Jeg fandt den ved bækken. Nogen på flugt har nok tabt den.
Sassenach ...
Jeg har ikke tænkt over det før, men du trænger til briller.
Sludder og vrøvl. Jeg ser udmærket.
- Så læs det her. - Trykket er frygteligt småt.
Det er Caslon størrelse 12. Linjeafstanden er dog rædsom.
Margenerne burde være dobbelt så brede. Men alligevel.
Du trænger til briller, a nighean.
Vi når at blive stæreblinde, før krigen er forbi.
Sig, at du ser godt nok til at kunne ramme, når du skyder.
Bare rolig, sassenach. Jeg kan ramme med lukkede øjne.
Det er en god ting.
Vi gør klar til kamp om tre dage.
Der er næppe en brillemager på denne side af Philadelphia -
- men når vi er i Skotland, får du et par i skildpadde til hverdag -
- og et par guldindfattede til om søndagen.
Du forventer vel ikke, at jeg så vil læse Bibelen?
Nej, men ... en lille bøn for mig i aften kan ikke skade.
Du kommer tilbage til mig. Det gør du altid.
Og hvis ikke ...
... kommer jeg og finder dig.
Jeg kender dig godt, sassenach.
Venter du stadig på, at spejderen kommer med kalkunen?
Han har nok spist den selv nu.
Jeg ville give alt for en middag på Beefsteak Club.
General Fraser! Hvordan kan vi tjene Dem?
Nej, jeg har intet at bede Dem om.
Fyld endelig Deres maver. De har nok været tomme længe.
Vores middag lever ikke op til general Burgoynes standarder.
Vi mangler en god rødvin. Og musik.
Vi må finde en måde at holde humøret højt på.
Mit humør stiger altid her ved bålet sammen med mine mænd.
Sådan vil det også være på slagmarken.
Når jeg står side om side med mine soldaterkammerater.
Op med humøret! Sejren venter.
- Nu har du chancen, William. - General Fraser? Et øjeblik.
- Fastgør den, tak. - Jeg mener, jeg bør blive her.
Stå side om side med mændene. Med Dem.
Med al respekt er jeg til større gavn på slagmarken end som budbringer.
De sagde til general Burgoyne, det er et afgørende øjeblik.
- Ja. - Jeg er ikke stikirenddreng.
Jeg er en ægte soldat.
Med Deres tilladelse vil jeg gerne blive hos hæren.
Jeg kan ikke kritisere Deres mod, om end dumdristigt.
De får brug for det, hvis De skal blive og kæmpe.
- Er det virkelig det, De ønsker? - Ja.
Godt ...
Jeg beder kaptajn Richardson finde en anden budbringer.
Det var rart at sidde til bords med en rigtig familie.
Spiser du ikke med din søster og Bobby?
Jo da. De er søde. Men ...
Jeg var gift engang. En dejlig, fransk pige.
Vi var vist ikke skabt for hinanden. Vi blev skilt for et par år siden.
Tog min søn med tilbage til Frankrig. Hendes familie har penge ...
Det har jeg ikke. Det viste sig, at den dyreste advokat vinder.
Det er hårdt at være adskilt fra sin familie.
Ja.
Nå, men ... tak for alt.
Nå ja ... Bobby og jeg skal i biografen i morgen. Vil Jemmy med?
- Han kan overnatte hos Bobby. - Ja, det vil han elske.
Fint. Jamen, så godnat.
- Kør forsigtigt. - Tak.
- Låste du den ikke? - Det virkede unødvendigt.
- Flyet er ni sekunder foran ... - Han hedder Blake.
Han er astronaut 500 år ude i fremtiden og tager på eventyr.
Du er Buck. Far hedder Roger.
"Astra-naut"? Hvis jeg husker latin korrekt -
- betyder det "rejsende blandt stjernerne".
Kaldes vi det?
- Sådan! Kom nu, hvad venter du på? - Jeg ved ikke. Det er risikabelt.
- Ryk ind og tvær hende ud. - Bree!
Vi fandt Nuckelaveen. I er i familie.
Ja. Fætre. Og jeg har sagt undskyld.
Han er slet ikke så skræmmende, mor.
Hvordan har han allerede vundet Jem og Mandy over på sin side?
Han har sin egen lille Jeremiah.
Han må savne sine børn. Han har haft det hårdt.
Han kan da overnatte i huset.
Jeg kan da ikke sende ham ud i dueslaget igen.
Den mand er ikke den fjende, jeg mødte ved Alamance. Han ...
Han er fætter Buck.
Og det ved han godt nu.
Fint. Vi reder op på sofaen i spisestuen.
- Godt. - Børnene sover jo hos os.
Han skal ikke være i huset, når vi ikke er hjemme.
Jeg kan ikke tage ham med hen på skolen i morgen.
Kan du tage ham med på arbejde?
Jeg ... det kan jeg vel. Men på lørdag ...
På lørdag kører jeg ham tilbage til stenene. Det lover jeg.
- Har du allerede tilgivet ham? - Ja.
Det gjorde jeg lige efter, jeg slog ham til jorden.
- Det var da for at skræmme børnene. - Et par af slagene var for mig.
I hvert fald føltes det rart.
Det må være foruroligende at se alt være så forandret.
Ja, det er det. Men så igen ...
Der er mange ting, der ikke har ændret sig. Deroppe.
Ja ... det er, som det altid har været.
Og dog ... alle menneskene er væk.
Dem alle sammen.
Morag ...
Hun var gravid.
Mine børn er alle sammen døde.
Da du kom hertil og indså, hvad der var sket ...
... hvorfor trådte du så ikke tilbage ind i cirklen?
Jeg vidste ikke straks, hvad der var sket.
Jeg vidste, at det var noget frygteligt.
Og at stenene havde noget med det at gøre.
- Så jeg vogtede mig for dem. - Prøvede du ikke engang?
For din families skyld?
Hvad tænkte du på, da du ankom? Noget særligt?
Hvorfor tog du mig med? Jeg ved godt, du vil holde øje med mig.
- Er der noget, der går dig på? - Ja. Hvorfor du er her.
Du vil vel gerne tilbage til Morag og Jeremiah, ikke?
Kan du hjælpe mig med det?
Din ring. Ædelstenen mangler på grund af rejsen.
Af en eller anden grund skal man bruge en til at rejse.
Hvis vi kan finde en ædelsten mere til dig ... kan du rejse hjem.
Og hvis du tænker på din familie, burde du blive styret imod dem.
- Hej, chef. - Hej.
Det er Buck MacKenzie. Rogers fætter. Rob Cameron.
Rart at møde dig.
Kan jeg hente Jem kl. 17? Filmen går kl. 18.
- Ja, det er perfekt. - Fint. Så ses vi da.
Nå, men ... nyd udsigten.
Hvad er der?
Han smiler lidt for meget til dig, synes jeg.
Jaså. Sådan behandler folk hinanden nu om dage.
Det kaldes venlighed. Du burde prøve det.
Jeg siger bare, at jeg ikke er naiv.
- Hvad laver du herinde? - Af alt det, jeg har set ...
- Har du været inde i et? - Et par gange, ja.
Jeg fløj hjem fra Amerika i et.
Efter at være rejst via stenene i Ocracoke.
Jeremiah ville elske det.
Det er en af Jems favoritter.
Men ... du kan måske få den med dig.
Hvis han da vil af med den.
Ham mr. Cameron, jeg mødte i dag ...
... han vil skabe problemer.
Han har et godt øje til din kone.
Du tror, alle har et godt øje ... derfor fik jeg en løkke om halsen.
Alle mænd i min tid havde troet det samme.
En mand ved instinktivt, når nogen går efter deres kone.
Du tog jo fejl. Og det her er ikke din tid.
Jeg syntes bare, jeg ville sige det.
Der er noget, jeg bør fortælle dig. Tror jeg da.
Jeg fandt MacKenzie-familiens stamtræ.
Men jeg vidste ikke, om jeg burde sige noget, fordi ...
Jeg ved ikke, om det er rigtigt. Men jeg så årstallet for din død.
Vil du vide det?
Nej.
Men sig det alligevel.
Det stod anført som 1778.
Det kan betyde, at du aldrig kommer tilbage til din egen tid -
- og derfor troede din familie, at du var død.
Det kan altså være forkert.
Eller også ...
- ... kommer jeg tilbage, og ... - Ja.
Den mulighed er der også.
Ved dæmningen fornemmede jeg, at han ikke vil.
Jeg rådede ham ikke til noget. Jeg syntes bare ...
... han burde kende til sit dødsår.
Der var også, han syntes, jeg burde vide.
- Såsom? - Jo ...
Han tror, Rob Cameron har et godt øje til dig.
Det er jo latterligt.
Vi spiste middag med ham. Du ved, hvordan han er.
Ja. Lidt flirtende.
Rob er bare en ensom, fraskilt mand.
Så meget mere desto grund til at længes efter dig.
Jeg er hans chef.
Han nyder lidt for meget ...
... at kalde dig "chef".
Roger MacKenzie ... føler du dig lidt territoriel?
Og hvis jeg gør?
Jeg ved godt, at moderne mænd ikke skal være besidderiske ...
... men hvad nu, hvis jeg i aften føler mig lidt mere primitiv?
Og hvem er så du?
Hvad sker der?
Ian fangede en britisk desertør. Burgoyne har samlet 1500 mand -
- til at teste vores venstre flanke.
Burgoyne leder angrebet igen.
Vil du kysse mig, Claire?
Altid.
FØRSTE SLAG VED SARATOGA 19. SEPTEMBER 1777
- Gør bajonetterne klar. - Kompagni! Gør bajonetterne klar!
Frem! Påsæt bajonet!
Stå ret!
Hvem har den flotteste barm? Mrs. Lind eller baronessen?
Jeg vil helst ikke svare på noget så vulgært.
- Nu sker det, Hammond. - Jaså. Du undviger spørgsmålet.
Du har et godt øje til en. Hvad hedder hun?
Jeg ser hende næppe igen.
Så er det jo lige meget, om du siger hendes navn.
Hun hedder Rachel. Men hun ...
Hammond?
- Hammond? - Artilleri! Fyr!
Løjtnant Hammond! Rejs dig.
Artilleri! Fyr!
Fyr!
Sandy!
Fremad, infanteri!
Fremad, march!
Lord Ellesmere, følg Deres kompagni!
Følg Deres kompagni!
Jemmy er væk! Han er væk!
Jemmy har det fint. Han overnatter hos Bobby. Han kommer i morgen.
Nej, han er væk Han er her ikke!
Det er i orden, skat. Han er hos Bobby.
Nej, han er her ikke.
- Hvad mener du, skat? - Han er ikke her hos mig.
- Deres forbindelse. - Så, stille, lille skat.
Fortæl mig, hvad der vækkede dig. Havde du mareridt?
Der var sten, og de skreg ad mig.
Og hvad skete der så, a leannan?
- Gik du tæt på stenene? - Nej, men det gjorde Jem.
Den slemme mand tog ham med.
- Jeg ser lige til Buck. - Jeg ringer til Bobbys mor. Kom.
Det skal nok gå. Så ...
- Hvad er det dog for et spektakel? - Mandy havde mareridt.
Du har vel ikke set Jem?
- Er han ikke hos Cameron? - Roger! Det var Rob.
Bobbys mor siger, at de ikke var i biografen eller sover sammen.
Rob bor overfor. Hun så efter. Hans bil er der ikke.
Brevene.
Nogen havde rykket på kisten på kontoret. Jeg så det lige før.
Han har læst brevene.
Hvorfor skulle han tage jeres søn med ud til stenene?
Han læste min vejledning til tidsrejser ved et uheld.
Han lod, som om det var noget, jeg skrev for sjov.
Han vidste besked.
Og så læste han brevene. For helvede da også.
- Er ham Cameron ligesom os? - Det ved jeg ikke.
- Jeg aner det sgu ikke. - Men der findes andre?
Ja, altså ... min svigermor -
- og en indianer, jeg mødte på kolonierne. Og ...
Åh gud. Gellis Duncan. Forbandede Gellis Duncan.
Pokkers. Jeg skrev, at hun troede, det krævede et blodoffer at rejse.
Fandens ... hvorfor skrev jeg det ned?
Her ... skynd dig. Det er en lygte. Kom!
Rob! Jemmy!
Cameron!
- Jemmy! - Roger!
Alt det mudder. Vi kæmper i mudder.
Graver i mudder.
For at begrave de mudrede døde.
Lad os få det overstået. Det er dybt nok!
Grav videre.
- Det er dybt nok. - Nej, det er ikke!
Tag skovlene, alle sammen.
De her mænd døde en tapper død.
Vi hentede ikke lig på slagmarken for at se dem blive gravet op og ædt!
Vi graver dybere.
Den britiske hær har redet stormen af, som vi vidste, vi kunne.
Verdens bedste hær!
Sejren og æren er vores!
Huzzah!
Løjtnant Gruenwald. Vi holdt knap nok stand.
Men her står vi alligevel.
Hvis general Burgoyne kan overbevise os om -
- at vi er sejrrige, har vi sejret.
Løjtnant Hammond er død.
- En ærefuld død. - Og jeg overlevede.
"De sender mænd i krig, men de samme vender ikke tilbage."
Sådan skriver Aischylos.
De er en forandret mand nu.
"De sender mænd i krig, men de samme vender ikke tilbage."
"Hjemme bydes de velkommen som aske i en urne."
Tekster: Josephine Salome Ulnits Iyuno