Раніше в серіалі...
Твоя обручка. Ключ від Лалліброха,
щоб ти знала, що він так само мій, як і твій.
Якось у жовтні
капітан Рендалл заїхав до нас.
Зараз же відпусти мою сестру.
Твою сестру?
Ні!
Приїхав герцог Сандрінгем.
Я хочу допомогти вашому чоловікові
відновити його добре ім'я.
Це моя перша реальна можливість отримати помилування
і зайняти належне мені за правом місце лерда Брох-Туарах.
Я народилася 20-го жовтня 1918 року.
На 200 років пізніше.
Я з майбутнього.
Ти ж цього хотіла,
повернутися додому.
Відвези мене додому, до Лалліброха.
І вони літають, як птахи?
Ну, не зовсім. Крила літака нерухомі.
Ними не можна змахнути.
Ти літала колись?
Так, кілька разів.
Люблю літати.
Наскільки високо можна злетіти?
Точно не знаю.
Гадаю, на тисячі футів.
Тисячі футів?
З такої висоти, мабуть, відкривається божественний вид.
Так, вид чудовий. Особливо коли летиш уперше.
Все, що бачиш на землі,
поступово зникає доти, доки не розтане в хмарах.
Скільки тобі років, сассенах?
Не хотів питати.
Мені 27.
Я завжди вважав, що ти мого віку або молодша.
-Розчарований? -Ні.
Просто коли мені буде 40,
тобі - 245.
Здається, ти помилився у своїх розрахунках.
Ось він.
Лалліброх.
Він такий, як ти й казав.
Так.
Йдемо.
Пішли.
Тепер усе позаду, Джеймі.
Це в минулому.
Ходили чутки.
Дугал розповідав,
що Рендалл залишив Дженні з байстрюком.
Це чутки.
Так.
Хочеш подивитися ще?
Або підемо до будинку, де ти розважиш мене по-іншому?
Привіт.
Привіт, мене звуть Клер.
Ти граєшся з яблуками?
-Як тебе звати? -Джеймі?
Дженні.
Ти не писав нам чотири роки.
Це мій синок Джеймі.
Це твій дядько, на честь якого тебе назвали.
Чому?
Чому ти назвала його на честь мене?
Що з тобою, любий? Ти хворий?
Не думаєш, що я й так настраждався від того, що сталося,
ти ще й назвала байстрюка Рендалла на честь мене,
щоб зганьбити мене на все життя?
Байстрюка Рендалла?
Джека Рендалла, капітана червоних мундирів?
Іди знайди місіс Крук, моє ягнятко.
Виправ мене, братику, якщо помиляюся,
але в мене склалося враження, що ти вважаєш
мене повією капітана Рендалла.
Я волів би померти, ніж бачити, як ти опустилася до такого...
А цей від кого?
Те, що ти пожертвувала невинністю заради мене - сором, але...
Але ще одна дитина без батька, який дасть йому ім'я?
Нам не варто було приїжджати.
Джеймі, давай підемо всередину...
Скажи цій шльондрі, щоб не втручалася.
Вона моя дружина, і ти будеш ставитися до неї з повагою.
Джеймі, будь ласка.
Мені що, вчинити, як у дитинстві?
Схопити тебе за дзвіночки, щоб змусити стояти сумирно та слухати мене?
Тепер ти хочеш зганьбити мене перед моєю дружиною?
Якщо вона твоя дружина,
то думаю, вона знайома з твоїми яйцями набагато краще за мене.
Не випробовуй мене, брате.
Коли я бачила тебе востаннє,
ти був закривавлений і побитий,
підвішений за зап'ястя у тій чортовій арці,
потім я думала, що ти помер,
що більше ніколи не побачу тебе.
І ось так ти повернувся додому.
Чия це дитина?
Моя.
І ця теж.
Йен?
Твій зять.
Радий бачити тебе, Джеймі.
Завжди ефектно з'являєшся.
Ми думали, що ти мертвий,
поки не отримали твою посилку із замку Леох.
А це...
Шльондра, також відома як Клер Фрейзер.
-Дженні, я... -Рідкісний дурень,
що анітрохи не порозумнішав за 4 роки.
Будете віскі?
Можу випити склянку-другу.
Думаю, сьогодні ми вип'ємо набагато більше, Клер.
Дякую, Йене. За нас.
Що в тебе було з Рендаллом?
Я хочу знати.
Я повинен знати.
Добре, я розповім.
Вперше
і востаннє.
Коли він тебе вирубив...
Візьми мене за руку.
Я пішла з ним до будинку.
Він повів мене нагору.
Він увесь час щось говорив, але я не розбирала слів.
А я гарячково намагалася придумати, що робити.
Намагалася зберегти розсудливість.
Він відвів мене у спальню.
Дивись на мене.
Він кинув мене на ліжко, а потім близько хвилини стояв
і тер себе.
Я жодного разу не була з чоловіком,
але зараз розумію, що він намагався...
Себе підготувати.
Відвернися.
Не знаю чому.
Це єдине, що спало мені на думку.
Але йому не сподобалося,
що я розсміялася, і, помітивши це, я продовжила реготати.
Я наказав тобі відвернутися, шотландська суко.
Коли я опритомніла, його вже не було.
Тоді я востаннє бачила капітана Рендалла.
Задоволений?
Як бачиш, ти був неправий, так що я чекаю вибачень.
Хіба я вже не вибачився?
Ні, не вибачився.
Вона має рацію, ти повинен вибачитися.
Це стосується тільки мене й брата.
Я лише хотіла сказати, що він...
Можна тебе на хвилинку?
Вибачте нас.
Я твій чоловік.
Ти не повинна ставити мене
в незручне становище перед моєю родиною та слугами.
У тебе самого це добре виходить.
У тебе гострий язичок, Клер,
але зараз не час і не місце.
А ти вирішуватимеш, коли?
Ти повинна довіритися мені в цьому.
Це моя родина, моя земля...
Мій час.
Я лерд.
А ти моя леді.
І ми обидва маємо поводитися відповідно.
Я не з лагідних і слухняних.
Не думаю, що хтось сумнівається в цьому, сассенах.
Але те саме
можна сказати й про дружину Колума.
-Летицію? -Так.
Сильна жінка. Її шанують.
Навіть бояться.
Але вона ніколи не суперечить чоловікові при всіх.
Хоча за зачиненими дверима...
Між нами кажучи,
дядько не раз ухилявся від посуду.
Будь обережний, мій лерде.
Я влучніше кидаю, ніж прекрасна Летиція.
Отже, звідки ти, Клер?
З Оксфордшира,
але, думаю, мій дім тепер тут.
Ви плануєте залишитися?
Так.
Так, ми залишаємося.
Але ж ти в розшуку?
Я очікую помилування за сприяння герцога Сандрінгема.
Ми ще не маємо його, але сподіваємося, що скоро матимемо.
Ніколи б не подумала, що ти так довіришся англійцям.
Можна у вас попросити теплої води, щоб умитися?
Ці кілька днів були важкими.
І ти казав про скриню з Леоха?
Так.
Її надіслала жінка на ім'я місіс Фіцгіббонс.
Вона нагорі, в кімнаті для гостей.
Оскільки лерд залишається, він має зайняти головну спальню.
Перенеси наші речі до північної кімнати.
Ні, ми не хотіли вигнати вас з кімнати.
Ну...
Так чи інакше, це кімната лерда,
я принесу ключі.
Ти пропустив ураган.
Що?
Слуги.
Вони промчали, як дервіші,
я ледь встигла обернутися,
як вони винесли всі речі Дженні та Йена.
Усе тут майже таке саме, як я пам'ятаю.
От сюди батько завжди клав книгу,
розгорнуту на тій сторінці, яку читав.
А сюди він ставив чоботи.
А тут він тримав...
Свій клинок.
Яка краса.
Думаю, це робота вікінгів.
Так. Ефес з п'яти пелюсток.
Десяте століття.
Я ж казала.
Мене виховував археолог.
Так що візерунки на рукоятці мені знайомі.
Прекрасний зразок.
Коли я був малим, я боявся сюди заходити,
кімната лерда вважалася священним місцем.
Але коли батько їхав у поля, я пробирався сюди,
аби потримати його пару хвилин.
Мріючи, що коли-небудь він стане моїм.
Тепер він твій, Джеймі.
Наш.
Цей будинок побудував батько.
Його піт і кров тут у кожному камені.
У цій землі.
А тепер і його кістки.
Його поховали на цвинтарі
поруч з матір'ю і моїм братом Віллі.
Коли ти бачив батька востаннє?
У Форт-Вільямі, через тиждень після того, як мене уперше відшмагали.
-Джеймі! -Батьку, що ти тут робиш?
Прийшов поговорити з капітаном Рендаллом.
Дізнатися, чи можна тебе звідси витягнути.
Пробач за все це.
Ти залишив будинок на мене, і тепер Дженні...
У тому, що сталося, немає твоєї вини.
Я знаю, що тебе відшмагали.
-Я переживу. -Капітан Рендалл чекає.
Ні.
Це мій син.
У вас зовсім немає серця?
Не забувай молитися.
Я захищатиму тебе, незважаючи ні на що.
Ти хоробрий хлопець, синку.
Я тільки-но бачився з твоїм батьком.
Він хвилюється за тебе.
Боюся, він засмутився, коли я йому сказав,
що проти тебе висунуті серйозні звинувачення,
і тебе не можна звільнити
без письмового дозволу герцога Аргайлла.
Річ у тім...
Навіть якщо він отримає дозвіл, у чому я сумніваюся,
він не встигне привезти його вчасно.
Тому...
Дуже шкода, що початок нашого знайомства виявився таким невдалим.
Усього тиждень тому
він мало не забив мене до смерті.
Я не розумів, не міг уявити, про що він говорив тоді.
Він ще трохи побазікав.
Він це любить.
Гратися зі своїми іграшками.
Але під кінець він прямо сказав, чого він хоче.
Чого він хотів?
Мене.
Усе дуже просто.
Віддайся мені,
віддай своє тіло,
і вдруге тебе не шмагатимуть.
А якщо ні...
Ну...
Перші рани досі не зажили.
Я ледве міг носити сорочку.
Я був немов в тумані кожного разу, як вставав.
Думка...
що доведеться пройти це знову,
бути зв'язаним, безпорадним,
чекаючи нового удару...
Я не знав, звичайно...
Але думав, секс з чоловіком буде менш болючим
і закінчиться швидше.
І він сказав, що мене відразу ж звільнять...
Тому...
Я обмірковував це.
Але...
Я ще відчував поцілунок батька на щоці
і думав, як він до цього поставиться.
Його б не мужолозтво засмутило, а те, що...
Я здався.
Дозволив цій людині зламати мене.
Тому я не погодився.
Дугал був там присутній.
І батько теж, хоча я тоді про це не знав.
Я впав після половини батогів.
Він подумав, що я помер.
Дугал сказав, батько тихо скрикнув,
упав на землю, як камінь.
І більше не підвівся.
Я цього не бачив.
Не побачив, як він помер.
Не бачив, як його забрали.
Як його ховали.
Навіть не був на його могилі.
Навіть якби ти віддався Рендаллу,
думаєш, це б щось змінило?
А ти не думаєш, що він все одно б
виволік тебе надвір та відшмагав,
просто заради свого задоволення?
Цього я ніколи вже не дізнаюсь.
Скільки можна перевдягатися?
Вечеря холоне.
Нам треба вмитися.
Ти раніше вела господарство?
Ні.
-Дуже добре. -Так.
Тобі доведеться багато чого навчиться, щоб утримувати такий маєток.
Можу собі уявити. Це має бути важко.
Але я швидко всього навчуся.
Тобі буде надана можливість.
Завтра день квартальних платежів. Так.
Що це?
Ну...
Це схоже на те, як ми збирали ренту для Маккензі.
Але в нас орендарі самі приходять платити.
Нам дуже потрібні ці гроші.
У нас неврожаї другий рік поспіль.
Борги ростуть.
Ми можемо поговорити про фінанси пізніше.
Завтра відбудеться свято на честь повернення лерда.
Здається, народу буде багато.
Хіба це безпечно?
Може, дочекаємося твого помилування?
-Ні. -Наші орендарі як члени сім'ї.
Нікому й на гадку не спаде
продати Джеймі червоним мундирам.
Ні за які гроші.
Звісно. Рада чути.
Я би подивився бухгалтерські книги
-після вечері. -Добре.
Думала, ти захочеш відвідати могилу батька?
Так.
Завтра.
Якби він був живий, він би хотів, щоб ти зробив це сьогодні.
Якби він був живий,
хотів би, щоб я перевірив бухгалтерію та підготувався до збору податків.
Роби як знаєш.
Голубці, Клер?
-Ні, дякую. -Гаразд.
Привіт.
Ми дуже раді вашому поверненню, мій лерде.
Ми сподіваємося, що ви повернулися надовго.
Ми теж, Роберте. Дякую.
У мене невеличкий подарунок для вас, міледі.
Добре, дякую.
Виглядає смачно.
Це вам, міледі.
-Велике спасибі. -Будь ласка.
Вони гарні.
Як ви? Радий вас бачити.
Джеймі?
Почнемо?
Так.
Добрий день.
Думаю, це хлопчик.
-Будь, як удома. -Добре.
Радий тебе бачити.
-Думаєш, це хлопчик? -Схоже, що так.
Дункане.
-Ти одружився? -Так, мій лерде.
Дункане, тут лише половина боргу.
Вибачте, але пару місяців тому одна з корів здохла.
Гаразд, у наступному кварталі розрахуєшся.
Упевнений, справи підуть краще.
Я ціную ваше розуміння і милість.
Це зовсім не милість.
Твій батько був хорошою людиною.
Працював на цій землі, коли я був ще дитиною.
Дай сюди.
Не варто відбирати останній пенні у такий складний час.
Так вважав мій батько. І я теж.
Дякую, мій лерде.
Сердечно дякую.
Добре, хто наступний?
Вони такі гарні.
Лаванда чудова. Мені подобається робити з неї олію.
Треба помазати на зап'ястя, ось так.
Поклади це на місце, нахабний виродку.
Прошу вибачення.
Здається, ми незнайомі.
Клер Фрейзер, леді Брох-Туарах.
Я прекрасно знаю, хто ви.
Казав же, це не для тебе.
Тут багато коржів.
Говорили, що він одружився з сассенах.
Це так.
Я можу вам допомогти?
Хлопчик повинен бути слухняним.
Тоді, може, я побуду з ним кілька хвилин?
Навіщо?
Щоб ви могли розважатися, не стежачи за ним.
Ідіть до друзів.
Тільки не вбивайте йому в голову англійські нісенітниці.
А ти будь слухняний.
Усе гаразд.
Підемо на кухню.
Знайдемо тобі щось поїсти, добре?
Здається, там є щось смачніше за коржі.
Що це тут у нас?
Дженні...
Його батько був дуже суворий з ним.
Спина болить?
Треба його вмити й пригостити чимось смачним.
Хто це зробив?
Це тебе не обходить.
Місіс Крук дасть тобі шматочок чогось.
Це був його батько. Я бачила, як він бив його надворі.
Макнаб?
-Так, я пам'ятаю його. -Вибачте мене, містрес.
Мій лерде, вип'єте ковток зі мною?
-Звісно. -Ми ж маємо щось зробити?
Джеймі?
На добраніч, мій лерде! Не зважайте на мене.
Слони роблять менше шуму, ніж ти.
Англійською, будь ласка.
Сассенах.
Тепер ти шотландка і повинна вчити гаельську.
Де ти був?
Надворі, з Макнабом.
Я намагався поговорити з ним, але потім
довелося показати йому різницю між насильством і дисципліною.
Ось цим. Тоді я сказав йому:
«Рональде, якщо я знов побачу, що ти б'єш сина,
відповідатимеш перед лердом Брох-Туарах».
Це я.
Так, я знаю.
Джеймі, ти п'яний.
Ти справді бачила слона?
Так.
Навіть каталася на ньому.
Ти повинна розповісти мені про це.
Випий від похмілля.
Так, це не завадить.
Йен сказав, що вчора ти не зібрав ренту.
Ти ж сама сказала, що рік був важкий.
Як лерд я вирішив дати орендарям відстрочку.
І як це допоможе твоїм орендарям, коли
ми не зможемо звести кінці з кінцями, і маєток розориться?
Може, ми відкладемо цю розмову, поки йому не стане...
І додав нам ще одного нахлібника.
Ти про кого, Дженні?
Батько вигнав Реббі Макнаба, усе завдяки тобі.
Він сказав: «Якщо Джеймі Фрейзер вважає себе кращим батьком,
нехай сам його утримує».
Дженні, він тільки намагався допомогти хлопчикові.
Чистий одяг і коржі
не врятують хлопчика від побиття.
Думаєте, життя почалося, тільки
коли ви увійшли в ці двері?
Бабуся Реббі та я вмовляли сестру Роналда забрати хлопчика.
Не міг поговорити зі мною, перш ніж
давати волю кулакам?
Думаєш, батько вчинив би так?
Тепер я лерд цього маєтку.
І я не зобов'язаний обговорювати, як ним керувати, з сестрою.
Прошу вибачення, лерде Брох-Туарах.
Місіс Крук!
Так, мій лерде?
Цей хліб на смак ніби випечений з гальки.
Млин погано працює.
Доводиться молоти борошно вручну.
Полагодити намагалися?
Пані, місіс Мюррей,
наказала мені покликати Дейві Макендрюса
полагодити млин.
Я сам його полагоджу.
Що там?
Було б краще, якби колесо поверталося.
Напевне, щось застрягло в протоці.
Я спробую пірнути подивитися,
-чи зможу я його звільнити. -Що?
Але, Джеймі...
Ти змерзнеш до смерті.
Скоріш за все.
Зате ви зможете спекти смачні коржі на мої поминки.
Чорт!
Місіс Крук сказала, що цей тупий дурень пішов сюди.
Дженні, ти не повинна бігати в твоєму стані.
Не треба було йти за нами.
Треба.
Мовчи. Вони не повинні дізнатися, що ти англійка.
-Доброго ранку, пані. -Доброго ранку.
Якщо ви приїхали за борошном, боюся, ви будете розчаровані.
Млин зараз не працює.
Може, заїдете пізніше?
Ну...
А що трапилось?
Може, покличете свого капрала назад.
Не варто лізти у справу, в якій не розбираєшся.
Не турбуйтеся, місіс.
У батька капрала є млин у Гемпширі.
Він краще за всіх розбирається у млинах.
Звідси нічого не зробиш.
Треба пірнути й подивитися, що там застрягло.
Подивіться-но!
Цікаво, що там застрягло.
Досить добра сорочка.
Як же вона застрягла в колесі млина?
Це Шотландія, сер.
-Леді. -Дуже вам вдячні, сер.
Джеймі!
Святий Михайле, захисти нас.
Якого біса ти тут робив?
Ніяк не подорослішаєш?
Дженні, відвернися, будь ласка, щоб я міг вийти.
Поки у мене нічого не відвалилося.
Якого біса вона тут робила?
Почула про патруль червоних мундирів.
Вона просто намагалася попередити тебе.
Значить, ти сова, так?
Думаю, так.
Дженні встає з жайворонками,
але я завжди був совою.
Це Дженні?
Так. Це були її пташки.
Вона весь час підбирала пташок з поламаним крилом або лапкою,
лікувала їх і годувала з рук.
Ти здивована, що вона може бути ніжною?
Ні, звісно, ні.
Може, трохи.
Вона Фрейзер.
Їхні серця настільки ж великі й ніжні, наскільки міцні й тверді лоби.
Саме Дженні дбала про мене,
після того як я повернувся з Франції з дерев'яною ногою.
Джеймі казав, що ти втратив ногу,
коли ви разом воювали у Франції.
Вона не дуже мене турбує.
Трохи болить під кінець дня.
Ти не пробував червону калину або водяний перець?
Водяний перець не пробував, ні.
Ну, я буду рада приготувати тобі настоянку.
Дякую.
Джеймі казав, ти цілителька.
Ти раніше бачила покалічених людей?
Так, багато, на жаль.
Джеймі не бачив.
Спочатку його це шокувало.
Він намагався приховати це, але я знав.
А, дрібниці.
Він привіз мене до Шотландії.
Дженні мене зцілила.
Так ось чому ти одружився з нею?
Думаєш, у мене був вибір?
Одного разу вона прийшла до мене у поле,
коли я лагодив паркан.
Я був весь покритий брудом,
а вона стояла там, як кущ, вкритий метеликами.
Вона сказала, ну, я не можу точно передати, що саме вона говорила,
але закінчилося все тим, що вона поцілувала мене і сказала:
«Прекрасно, ми одружимося в день святого Мартина».
А я все пояснював їй, чому нам не варто цього робити,
поки зрештою не опинився перед священиком, кажучи:
«Я беру тебе за дружину, Джанет».
Вона дивовижна жінка, чи не так?
Так. Коли не буває
грубою та впертою ослицею.
Фрейзери.
Якщо вони щось вирішили, то їх вже не зупинити,
і краще не стояти між ними, коли вони сваряться.
-Як ти справляєшся? -Ну,
можна тягти за мотузку
або дати в дупу.
Вони можуть хвицнути,
і ти будеш битий за своє старання.
А що потім?
Задати їм ще.
Добре. Я привернула твою увагу.
І ти мене вислухаєш.
Я виходила заміж не за лерда Лалліброха.
Я виходила заміж за Джеймі, але я його майже не бачу
відтоді, як ми сюди приїхали.
-Це той, ким я тепер... -Зараз говорю,
ти можеш відповісти, коли я закінчу.
Твій батько мертвий, Джеймі,
але якби він був тут,
то дав би тобі прочухана за твою поведінку.
Ти намагаєшся бути тим, ким не є,
роблячи це, ти руйнуєш сім'ю, яка в тебе залишилося.
Ще трохи, й ти їх також втратиш.
Дженні.
Ти мене налякала.
На мить подумав, що я привид, правда?
-Дженні, я... -Джеймі, я...
Дозволь мені сказати, будь ласка.
Це рента від орендарів.
І я подумав, що можу поговорити з тіткою Реббі, тому...
Навіть якби вона й забрала його, не думаю, що це було б надовго.
У неї і так повно турбот зі своїми дітьми.
Тут йому буде краще.
Батько вчинив би так само.
Так.
Я був неправий, що не порадився з тобою, мені дуже шкода.
Правда.
Сподіваюся, в майбутньому все буде інакше.
Я винна перед тобою, і мені так соромно.
Чому?
Відтоді як помер батько,
в глибині душі я звинувачувала тебе в його смерті.
Коли мені розповіли про те, що сталося у Форт-Вільямі,
що Рендалл відшмагав тебе особисто,
і батько не зміг це пережити,
я подумала, що ти зробив щось таке, щоб це заслужити.
Щось наговорив зайвого
або зробив, не подумавши про наслідки,
як ти постійно робиш.
Але тоді, у ставку біля млина,
коли я побачила шрами на твоїй спині,
шрами від ударів, завданих з такою люттю...
Не думай про це більше.
Це все через мене. Це я винна, що Рендалл тебе так побив.
Ти не знаєш, про що говориш.
Знаю.
Тоді... У той день, коли Рендалл приїхав сюди,
коли повів мене нагору,
якби я не висміяла його,
якби я дала йому те, чого він хотів,
він би не відшмагав тебе так.
-І тоді батько... -Не плач.
Не треба.
Я розлютив Рендалла у Форт-Вільямі,
і протягом останніх чотирьох років звинувачував себе у тому,
що це призвело до смерті батька.
-Але тепер ти все знаєш? -Так.
Так, знаю.
Знаю, це не твоя провина.
І не моя.
В цьому чоловікові сидить диявол, і з цим нічого не вдієш.
Єдиний, хто винний у смерті батька, -
Джек Рендалл.
Так?
Але мене турбувало те,
що ти пішла з ним, щоб врятувати мене,
знаючи, що він міг понівечити тебе.
Я б з радістю віддав життя, щоб врятувати тебе.
І якщо твоє життя можна обміняти на мою честь,
скажи, чому мою честь не можна обміняти на твоє життя.
Або ти хочеш сказати, що я люблю тебе менше, ніж ти мене?
Якщо ти так думаєш, Джеймі Фрейзере,
я запевняю тебе, що це не так.
Ні.
Ласкаво просимо додому,
лерде Брох-Туарах.
Підемо.
Ти казав, Брох-Туарах значить «вежа, що дивиться на північ».
Так.
Ну, вона кругла, однакова з усіх боків.
Ну...
Двері виходить на північ.
Фрейзери.
Я починаю відчувати, що...
Що я...
Що я тут на своєму місці.
Я знав, що твоє місце тут, зі мною,
як тільки вперше побачив тебе.
Це одна з причин, з яких я з тобою одружився.
Хоча не найголовніша.
Яка ж найголовніша?
Я хотів тебе більше, ніж будь-чого за все моє життя.
З тієї самої миті, як впав з коня і...
Прийшов до тями вночі та побачив тебе.
Потім довга поїздка верхи на одному коні,
твоя округла дупа між моїх стегон,
а уперта голова била мене у груди.
І тому ти одружився зі мною,
через округлу дупу та уперту голову?
Я хотів тебе з першого моменту нашої зустрічі.
Але...
Я тебе покохав,
коли ти ридала в мене на руках першої ночі в замку Леох.
А тепер я...
Я прокидаюся щоранку й бачу,
що люблю тебе сильніше, ніж учора.
Я тебе кохаю.
Заспокойся, хлопче.
За яким правом ви сюди прийшли без...
Я вже наслухався таких, як ти.
Стій спокійно, як ягня, мій друже...
Або ця мила дівчина зішкрібатиме твої мізки з підлоги.
Переклад: Марія Цехмейструк