Jeg håber ikke, at vi finder ham, for så tager du hjem.
Jeg har noget, der tilhører dig.
Jeg forventede ikke at se dem igen.
- Claire? - Det er en fra hospitalet i Boston.
- Hej, det er dr. Randall. - Jeg skal operere.
Det kan du godt. Fortæl mig, hvordan det går.
- "Frihed og whisky!". - Det plejede jeg at sige til Jamie.
- Vi finder ham. - Mrs. Graham advarede mig.
Jeg bør ikke bruge mit liv på at jage et spøgelse. Vi tager hjem.
- Nu er hun blevet syet. - Så er vi færdige. Dup med gazen.
Vent, jeg har fået øje på noget nekrose. Mere retraktion.
- Trykket er faldet til 80. - Blodet skal væk.
Først nekrosen, og så blodet. Tangen.
- To sekunder... - Vi har ikke to sekunder.
Så ét.
Saksen.
Sådan... Tangen.
Jeg har fundet karret, der bløder. Klemmen... Luk det med en ligatur.
75, og det stiger.
Saksen.
Okay. Dup med gazen.
"Hør efter, børn, og så skal I høre om Paul Reveres midnatsridt."
Vi har allesammen hørt Longfellows udødelige vers. Den 18. april, 1775.
En, hvis de kom til lands. To, hvis til søs.
Helten advarede om briternes angreb og reddede alle.
Men... det er en løgn.
Revere red ud den nat sammen med Williams Dawes og Samuel Prescott.
Revere nåede frem til Lexington, men blev fanget af rødfrakkerne.
Det var Prescott, der klarede missionen.
Men hans navn gik ikke over i historien. Hvorfor?
Revere fik mere omtale.
Efter juleferien -
- ser vi nærmere på, hvordan fiktion kan ændre folks historieopfattelse.
Hav en rigtig god ferie.
Miss Randall. Kan vi tale sammen et øjeblik?
Du står til at dumpe. Det kan ikke komme som nogen overraskelse.
Jeg har talt med andre undervisere. Det er også i andre fag.
- I må have overvurderet mig. - Så ville du ikke gå på Harvard.
Din far var en af mine kolleger, og han var min ven.
Så jeg føler, at du er mit ansvar.
Sidste semester klarede du dig fremragende. Hvad er der sket?
- Du kan godt betro dig til mig. - Det går fint.
Hvis du ikke opper dig, Brianna, så risikerer du at blive smidt ud.
- Det var det udtryk. - Hm ...?
Du kom hjem fra Skotland og så sådan ud.
Fortæller du mig, hvad der skete?
Der er ikke noget at fortælle.
- Mødte du en mand, lady Jane? - Ikke ligefrem...
Du godeste... Tænk, at du har holdt det hemmeligt.
Jeg kendte en... En fra min fortid...
- Så han er skotte? - Ja, i høj grad.
- Det lyder alvorligt. - Ja, i høj grad.
Hvad skete der så?
Vores veje skiltes.
Jeg håbede, vi ville finde hinanden, men skæbnen ville det anderledes.
Skæbnen er noget lort.
De operationsrapporter, som De bad om, doktor...
Jeg har fri nu. Vi ses i morgen, Joe.
Fortsættelse følger...
Nu er jeg kommer så langt her. Ingen vej tilbage.
Det her er enten utrolig dumt eller fuldstændig genialt.
- Ja... 2,50, kammerat. - Det stemmer.
Brianna, i så fald bør du ikke gå ud. Du må i gang.
Du hører ikke efter.
Hvad?
God jul.
Se, hvem der er her.
Roger! Sikke en dejlig overraskelse. Hvad laver du her i byen?
Jeg burde have ringet. Jeg kommer ubelejligt.
- Nej, slet ikke. Brianna og jeg... - ...råber.
Brianna er... droppet ud af Harvard og vil flytte hjemmefra.
- Hvilket er min beslutning. - Jeg...
Lad mig ringe. Dekanen kan annullere det.
Nej! Du hører ikke efter! Jeg har brug for en pause.
Troede du, jeg kunne vende tilbage til Boston og være den samme?
Jeg har gjort et forsøg, og det fungerer ikke.
Jeg må af sted. Beklager, Roger. Det er godt at se dig.
Lad os hænge ud i morgen.
Undskyld. Lad mig tage din frakke.
Jeg må vist hellere indlogere mig på et hotel.
Sludder. Nej, du kan bo her.
- Har du været tilbage i Inverness? - Nej.
Nu, hvor Fader er død, er der kun bøger og støv tilbage.
- Din første jul uden pastoren... - Ja.
Ja... Han plejede at give børnene på børnehjemmet legetøj.
Vi var livlige, når vi sang "O Come All Ye Faithful" -
- og så spiste vi mrs. Grahams budding.
Det er til dels derfor, jeg er her. Jeg vil opleve en amerikansk jul.
Og måske starte mine egne traditioner.
Vi læste "Et juleeventyr" for Brianna. Så voksede hun fra det.
Eller måske var det Frank og mig, der gjorde det.
Du lader til at være en familiestridsmagnet.
Skændtes I? Det havde jeg ikke lagt mærke til.
Du er ikke kun kommet for at opleve julen.
Er jeg så let at gennemskue?
Det er godt, du er her. Brianna bør tale med nogen.
Du er den eneste, der forstår hendes situation.
Hendes paradenummer er overbevisende.
Jeg tror, at det er ved at gå op for hende.
- Vil du have en whisky? - Ja.
Jeg har en nyhed, der måske vil gøre dig i godt humør.
Jeg trænger til at høre en god nyhed.
Jeg er historiker. Det er min metier.
Jeg løber efter folk. Ligesom en hund med et kødben.
Hvad mener du?
Jeg har fundet ham.
I en artikel, der blev skrevet i 1765 i et tidsskrift, der hed Forrester's.
Om ophævelsen af spiritusforbuddet i det skotske højland.
Se den her sætning...
"Det har længe været kendt, at frihed og whisky følges ad."
I Edinburgh fortalte du mig, at du havde sagt det til Jamie.
- Tror du, at han har skrevet den? - Ja.
Se her... I begyndelsen af artiklen...
Han citerer digtet til den herskende klasse.
"I riddere og godsejere, der repræsenterer vores byer ..."
Det er et digt af Robert Burns. Det kunne alle have kendt.
Robert Burns var kun seks år gammel i 1765.
Digtet blev først skrevet 21 år senere.
Kun en, der kendte fremtiden, kunne have citeret noget fra den.
Hvem forfatteren er, fremgår ikke.
Se, hvem der har trykt den.
Alexander Malcolm. Jamies mellemnavne, ikke sandt?
Ejede han et trykkeri?
Og han levede i Edinburgh i 1765.
I tidslinjen, der løber parallelt med vores... er det kun et år siden.
Jeg har ikke bedt dig om det her.
- Ville du ikke vide det? - Nej.
Undskyld.
Gid, jeg aldrig havde fået det at vide.
For 20 år siden -
- lagde jeg fortiden bag mig.
Det var det sværeste, jeg nogensinde har gjort.
Du fortalte mig, han havde overlevet Culloden.
Og så begyndte jeg at håbe.
Det kan jeg ikke klare igen.
Men det er ikke blot et håb.
Det her... er virkeligt. Du kan opsøge ham.
Og forlade Brianna? Som har det så svært lige nu?
Hvordan? Hvordan skulle jeg kunne gøre det?
Hun har brug for sin mor. Og jeg kan ikke forlade min datter.
Hvordan kan jeg hjælpe? Hvad kan jeg gøre?
Lad være med at fortælle hende det. Det ville kun forvirre hende.
Jeg holder det for mig selv.
Jeg ved godt, du havde gode intentioner.
Tak for en dejlig middag. Nu lægger jeg mig. Jeg har jetlag.
- Hvad foregår der her? - Horace Thompson har sendt dem.
En køn dame. Fuldvoksen, moden, i slutningen af fyrrerne...
Han har sendt en, der blev myrdet for 150 år siden.
Du ramte kun omkring 50 år ved siden af.
Horace vil bestemme dødsårsagen. Hvorfor tror du, at hun blev myrdet?
Det ved jeg ikke.
Hun lå i en caribisk grotte. Man fandt disse artefakter ved hende.
Se lige her... Du havde ret.
- Er halsen brækket? - Ja, og...
Knoglen er ikke bare brækket. Brudplanet går tværs igennem den.
Nogen ville hugge damens hoved af. Med en klinge, der ikke var skarp.
Hvordan vidste du det?
Det føltes bare sådan.
- Fundet i en grotte, sagde du? - De troede, at hun var en slave.
Det var hun ikke. Man kan se, at hun ikke var sort på hendes skinneben.
Kort, i forhold til lårbenet.
- Forholdet mellem de to. - Det var en hvid dame.
- Knogler lyver ikke. - Fortæl mere om ham i Skotland.
Han...
Han er Brees rigtige far.
Og det fortalte jeg hende, da vi var i Skotland.
Det er derfor, hun er presset for tiden.
Jeg er glad for, du fortalte mig det. Det forklarer en hel del.
Elsker du ham stadig?
Det blev jeg ved med at gøre.
Ingen troede, at dig og Frank var Ozzie og Harriet.
Jeg har set dig leve et halvt liv de sidste 15 år.
Du har en chance for at blive elsket, så grib den. Brianna bliver god igen.
Tak, Joe.
Hun ville genforenes med ham, hvad end det måtte koste hende.
- Selv hendes liv? - Ja. Så inderligt ønskede hun det.
- Det er svært at acceptere. - Mener du det? "Dark Shadows"?
Barnabas har lige mistet Victoria. Chris frygter at blive til en varulv.
Og Elizabeth tror, at hun bliver begravet levende.
Hvad ville dine Oxford-kolleger sige, hvis de så, du så formiddagstv?
De troglodytter ville ikke forstå sig på Collins-familien.
Du må undskylde det, der skete i går.
Jeg burde ikke være dukket op uanmeldt.
Det er jeg glad for, at du gjorde.
Jeg ville opleve en amerikansk jul. Og spise lobster rolls og lagkage.
Det kender jeg måske en, der kan skaffe.
Harvard opkalder et stipendium efter min far i dag. Vil du med?
Vi kunne tage derhen før tid. Så kan jeg vise dig rundt.
Det ville være en ære.
Vi kunne selvfølgelig også se afsnittet færdigt.
Det her er buegangene, som er et af få eksempler på nygotik på campus.
Jeg gad vide, hvor mange der har gået her igennem årene.
De samtaler, der blev ført... Hemmelighederne i kringelkrogene...
Det er spøjst. Jeg er kommet her, siden jeg var barn.
Min far plejede at tage mig med. Og... det har jeg aldrig tænkt på.
For Adams, Roosevelt og Kennedy har jo stået under de samme buer.
Nej... Jeg var altid fascineret af, hvordan bygningen er blevet opført.
Hver eneste sten blive holdt på plads af trykket fra den ved siden af den.
Målinger, beregninger, præcision... Bygningen vidner om noget sandt.
Du lyder ikke som en historikers datter.
Jeg er jo også datter af en højlænder fra det 18. århundrede.
Jeg kunne ikke huske min rigtige far. Jeg har dog hans breve og hans ting.
Men præsten fortalte mig en historie, fra dengang han var lille.
Han byggede et fuglehus, men hullet var stort nok til gøgen.
Det er en lidt fjollet historie, men det gjorde min far virkelig.
Og at lære min far at kende hjalp mig med at forstå mig selv.
Alle har brug for en historie.
Men hvordan ved du, at det er sandt? Hvad hvis han fandt på den?
Kommer det ikke ud på et?
Men det er det, der er min pointe. Hvad er historie? Bare en fortælling.
Den afhænger af, hvem der fortæller den.
Ligesom Paul Reveres, Smukke Prins Karls og min egen...
Man kan ikke stole på, at det er sandt.
Lad os komme af sted. Ceremonien begynder lige om lidt.
Vi er her for at hædre den afdøde Frank Randalls enestående arbejde.
Han tjente universitetet i næsten 20 år.
Og for at offentliggøre vinderen af Randall-stipendiet for europastudier.
Men lad os først tale om professor Randall og hans forskning.
Tramble, det er vidunderligt af jer at hædre Frank sådan her.
Det manglede bare. Han bidrog med meget.
- Men tak skal De have. - Mrs. Travers, fristen er på mandag.
Ingen får udsættelse. Ej heller kvinder.
De vil modtage ansøgningen mandag morgen.
Undskyld. Mød Sandy Travers, en af Randalls tidligere studerende.
- Hans kone, Claire. - Rart at møde Dem.
Travers forsker i kolonitidens sprogs indflydelse på de indfødtes sprog.
- Det lyder spændende. - Undskyld mig.
- Frank ville have hadet alt det her. - Han ville nok have syntes om det.
Han sagde: "Det bærer lønnen i sig selv."
De må have mig undskyldt.
De skulle have givet slip på ham.
- Hvad behager? - Alle de år ville De ikke have ham.
Det rager, så vidt jeg kan se, ikke Dem.
Det var ikke kun for Briannas skyld. Jeg vidste -
- at en del af ham elskede Dem, selvom De så ofte knuste hans hjerte.
Det måtte jeg leve med, for han var mit livs kærlighed.
Og jeg ville have ham, selvom jeg var nødt til at dele ham med Dem.
Jeg kunne have gjort ham lykkelig. De var egoistisk og ville ikke nøjes.
Så De levede en løgn, og De fik Frank og Brianna til at gøre det samme.
I spildte 20 år sammen.
Jeg ville give hvad som helst for bare en dag mere.
Den lyshårede kvinde til ceremonien. Jeg genkendte hende. Hvem er hun?
Hun var en af din fars studerende.
Jeg kan godt huske hende. Far talte med hende i en boghandel.
Måden, han kiggede på hende på... Førhen kiggede han på dig ligesådan.
Vi aftalte ikke at lyve for hinanden. Nu siger vi altid sandheden.
Frank elskede hende i mange år, og de havde planer om at gifte sig.
Du har sagt, at jeg ligner Jamie.
Hele mit liv har far kunnet se ham. Manden, du i virkeligheden elskede.
Han må have hadet mig.
Nej, skat... Nej!
Det var dig, der betød allermest for Frank.
At opfostre dig var hans livsværk. Det, der glædede ham mest.
Hvad med dig? En del af dig må have afskyet mig.
Jeg var grunden til, at du mistede Jamie.
Aldrig. Jeg afskyede kun, at jeg var nødt til at forlade Jamie.
Men den dag, du blev født, holdt jeg dig i mine arme -
- og ammede dig for første gang. Du kiggede op på mig...
Jeg har aldrig følt noget lignende.
Jeg elsker dig, Brianna. Ikke fordi han er din far.
Men du må tænke på ham.
Ja, det gør jeg.
Der er noget andet, som jeg... må være ærlig omkring.
"Alexander Malcolm". Er det... Jamie? Har du fundet ham?
Det har Roger.
Så kan du tage tilbage.
Det var ikke derfor, jeg siger det.
Jeg hører hjemme her, sammen med dig.
Jeg er voksen, mor. Jeg kan godt bo for mig selv.
Jeg elsker dig, men jeg har ikke brug for dig. Ikke som da jeg var lille.
Det ved jeg godt.
Kom.
Gud kaldte lyset dag, og mørket kaldte han nat.
Det blev aften og morgen, første dag.
Hvordan vender man tilbage til sit liv efter sådan en rejse?
Jeg havde, på mange måder, været længere væk end Månen.
Svaret var: "Man kan vende tilbage, men det bliver aldrig det samme."
Måske var én rejse nok. Hvor mange kan sige, at de har prøvet dét?
Apollo 8's besætning siger godnat, held og lykke, glædelig jul -
- og Gud velsigne jer allesammen, alle jer på Jorden.
Apollo 8, Apollo 8... Det er Houston. Tre minutter...
Bree, har du tænkt det her igennem?
Tager jeg af sted, så er det muligt, at jeg aldrig kan vende tilbage.
Man kan ikke tage op og ned som med en elevator.
- Du har gjort det før. - Der er ingen garantier.
Det kan være, at vi aldrig få hinanden at se igen.
Kan du leve med det?
For det ved jeg ikke, om jeg kan.
At gå glip af at være der ...når du bliver gift.
Ikke at føre dig ned ad kirkegulvet ...og se dig blive mor.
- Ikke at holde mit første barnebarn. - Det bliver ikke let.
Men jeg har spekuleret på, om jeg minder mest om Randall eller Fraser.
Og jeg har indset, at jeg minder mere om dig end om nogen af mine fædre.
Hvis jeg kan blive halvt så dygtig som dig, så skal jeg nok klare mig.
Men det er mig, der kender dig bedst.
Ved du, hvem der ikke kender mig? Jamie.
Du skylder ham at tage tilbage. Det vil jeg have, du gør.
Og fortæl ham alt.
Der er noget andet...
Hvad hvis han har glemt mig?
Eller hvis han ikke elsker mig længere?
Du sagde, at dine følelser for Jamie -
- var de stærkeste, du nogensinde havde følt. Har det ændret sig?
Nej.
Stol på, at han har det ligesådan. Du opgav Jamie for min skyld.
Nu må jeg lade ham få dig tilbage.
Joe, jeg har brug for en andens vurdering.
- Hvilken sag? - Egentlig er det en ærlig mening...
- ...fra en ven. - Okay.
Er jeg tiltrækkende? Seksuelt?
Det er et trickspørgsmål, ikke?
Jeg må høre en mands mening, og du er den eneste, jeg kan spørge.
Handler det her om ham?
- Jeg overvejer at prøve. - Du vil se ud som dengang.
Jeg har ikke set ham i 20 år.
Har jeg ændret mig enormt meget, siden vi først mødte hinanden?
Du er en tynd, hvid tøs med en god røv.
Han bliver lykkelig, når han ser dig, lady Jane.
Det var det, jeg ville høre.
Hvad?
Ingenting... Tak, Joe.
Det var mig en fornøjelse. Glædelig jul.
Vi fandt dem i en antikvitetsforretning.
Dem får jeg gavn af i Edinburgh.
Jeg ville købe en lommelygte, men så tror de bare, du er en heks.
Jeg tænkte, at du vil få brug for den her.
Den ville jeg have nyttig første gang.
Jeg har tænkt meget over, hvad jeg ellers får brug for.
Jeg har lånt nogle skalpeller og noget penicillin fra hospitalet.
- Smart. - Den har de mere brug for i 1766.
Tak, begge to. Det er utrolig generøst.
Vent... Der er en til.
Bree ...!
Den er smuk. Topas...
Det er din lykkesten.
Du får brug for den på rejsen.
Gillian nævnte i sin notesbog, at man skulle bruge dem.
Jeg mistede en begge de to andre gange.
Først mit ur med en juvel i. Og så stenen fra Jamies fars ring.
Hvordan har du tænkt dig at bære alt det her?
Jeg må vel sy noget.
- Vil du lave den? - Jeg har syet dine kostumer i 15 år.
Jeg er skam fortrolig med en symaskine.
Fantastisk. Du bør have dit helt eget bælte med ting i, ligesom Batman har.
Du ser virkelig meget tv.
Mor! Du har farvet dit hår.
Jeg gav bare de grå hår lidt. Med lidt hjælp fra Miss Clairol.
- Det ser meget naturligt ud. - Du er smuk, med eller uden farve.
Er det er så det?
Batdragten? Ja...
Jeg lavede nogle hemmelige lommer til alle mine ting.
Du har brugt regnfrakker.
Det regner meget i Skotland, i alle århundreder.
Sømmen er grim, og ærmerne er ikke lige lange...
Det vil ingen gå op i. Især ikke Jamie.
- Er det min ...? - ...bluse. Må jeg låne den?
Det bliver perfekt.
Undskyld mig. Jeg... skal hente en sidste ting.
- Han er en god mand. - Ja.
Giv det her til Joe Abernathy. Det er mit opsigelsesbrev.
Han ved, hvad der skal gøres. Og det her er skødet til huset.
Dit navn står på det nu. Og på alle mine bankkonti.
Tænk, at du ikke lader mig tage med dig til Skotland!
Det er sådan, jeg vil have, det skal være.
Første gang var jeg rædselsslagen.
Anden gang var mit hjerte knust.
Denne gang skal det gå fredeligt for sig.
Var jeg nødt til at sige farvel til dig dér, tog jeg måske ikke af sted.
Sådan bliver det ikke.
Åh, min smukke pige...
Jeg kommer til at savne dig meget. Men det kommer til at gå fint.
Find min far. Og giv ham det her.
Der er noget, jeg vil give dig.
Skotske perler.
Jamie gav mig dem på vores bryllupsnat.
De tilhørte hans mor, Ellen. Din bedstemor.
Tag dem gerne på til dit bryllup.
De er smukke.
Tak, Roger, fordi du har været en hund med et kødben.
For alt. Jeg kommer til at savne dig.
En sidste ting... En lille en til turen.
Skål for frihed og whisky.
Frihed og whisky...
Bliv her et øjeblik.
Er du okay?
Lobster roll og amerikansk lagkage?
Vi kunne se "A Charlie Brown Christmas".
- Hvad er det? - En del af dine nye juletraditioner.
Jeg har også noget til dig.
"Marley var død. Det herskede der ingen tvivl om."
"Præsten, degnen og bedemanden underskrev begravelsesattesten ..."
Da jeg var lille, ville jeg aldrig træde på vandpytterne.
Jeg kunne ikke få mig selv til at tro på -
- at vandet blot lå i et tyndt lag over jorden.
Jeg troede, de var bundløse huller.
Og at jeg, hvis jeg trådte på dem, ville blive ved med at falde.
Selv når jeg ser vandpytter nu, tænker jeg det, mens jeg fortsætter -
- og skynder mig videre.
Så er der kun tankernes ekko tilbage.
Undskyld mig. Jeg leder efter en trykkeriejer, Alexander Malcolm.
For enden af vejen og til venstre. Carfax Close, frue.
Tak.
Er det dig, Geordie?
Det var du længe om.
Hvor købte du asken henne? I Glasgow?
Det er ikke Geordie.
Det er mig. Claire.
Tekster: Kasper L. Andersen www.sdimedia.com