- Tidligere: - Bli med meg.
Nei, min skjebne er Culloden Moor.
Hvis teorien vår stemmer, lever Jamie 20 år etter Culloden, i 1766.
Jeg fant ham. "Frihet og whisky hører sammen."
Bare noen som kjenner framtida, kan sitere noe som ikke er skrevet.
Se hvem som trykte det. Alexander Malcolm.
Alexander Malcolm. Er det Jamie? Da kan du dra tilbake.
Vi har alle våre hemmeligheter. Unge Willie innser det snart selv.
Kanskje vi aldri ses igjen. Jeg vet ikke om jeg kan leve med det.
Du ga opp Jamie for meg. Nå gir jeg ham tilbake til deg.
Sånn.
Du kan ikke gå langs hovedgata med en slurvete kravat.
Du har fordelen av å se rett på den.
Eller så trengs det en kvinne for å få ting gjort ordentlig.
- Jeg skal ikke si deg imot der. - En klok mann.
Han kommer!
Dere kan komme ut.
Stanken av tare og whisky avslørte dere.
Ingen fare, det er bare oss. Ian sa vi kunne overnatte her.
Vi mistet sengene på pensjonatet og har sovet ved havna.
- Kom dere inn ytterdøra? - Jeg sa at han ville bli sint.
Ikke vis dere her i dagslys. Vi må ikke forbindes med deres sort.
Rolig, Mac Dubh, det var bekmørkt. Bare en ugle kunne gjenkjent oss.
Nå som dere er her, kan dere hjelpe meg. Disse skal til Arbroath.
Eieren av Three Thistles er papist.
Lever disse til ham.
Ikke bli værende for å snakke om kvaliteten på lokale damer og drikke.
- Det hadde vi ikke tenkt. - Jo da. Men la være.
- Stoler du ikke på oss, Mac Dubh? - Jo da.
Men dere passer ikke på dere selv. Vær forsiktige, dette er forræderi.
Blir dere tatt, så blir dere hengt.
Jeg ser at pakket er her. Igjen.
Morn, Geordie. Byllen på halsen din har vokst.
- Punkter den før du starter en pest. - Det er struma og smitter ikke.
Du har visst et barn som sluker hvert ord du sier!
Jeg er ansatt og må komme hit.
- Men må jeg tåle å bli hånet? - Nei, du har rett.
- Vi mente ikke noe vondt med det. - Vi liker deg.
Jeg ønsker ikke den slags vennskapelighet.
Gå ut på baksiden, fort. Før morgenkundene kommer.
Ja, Mac Dubh.
Vi trenger mer kalsinert soda til pressene.
Ja visst.
Kanskje i kveld, før jeg går hjem, kan du si hva du ønsker å få gjort-
- så jeg kan gjøre det på veien hit og slippe å gå tilbake?
Er det du, Geordie? Det tok sin tid.
Hvor hentet du sodaen? I Glasgow?
Det er ikke Geordie.
Det er meg.
Claire.
Du er her.
- Du er virkelig. - Du også.
Jeg trodde at du var død.
Claire.
Hva er det?
Jeg trodde at jeg pisset på meg, men jeg veltet bare ølseidelen.
Unnskylder du?
Det gjør ingenting. Vi er jo gift.
Jeg tror iallfall det.
Ja.
Det er vi.
Jeg tok den aldri av meg.
Jeg vil...
Jeg vil så gjerne kysse deg. Får jeg det?
Ja.
Vi har ikke gjort dette på veldig lenge.
Jeg så deg så mange ganger.
Du kom til meg så ofte. Når jeg drømte. Iblant -
- når jeg hadde feber.
Jeg var så redd og alene at jeg trodde jeg skulle dø.
Når jeg trengte deg, så jeg deg. Du smilte.
Håret bølget seg rundt ansiktet ditt.
Men du rørte meg aldri.
Jeg kan røre deg nå.
Ikke vær redd.
Vi er to nå.
Jeg slutter! Jeg tilhører frikirken. Å arbeide for en papist er én ting.
En usedelig papist en annen.
Gjør som du vil med sjelen din, men orgier i trykkeriet er over streken.
For himmelens skyld, klokka er ikke 12 engang.
- Jeg har vel ikke skapt problemer? - Han kommer igjen. Jeg skal forklare.
Men gudene vet hvordan.
Har du flere bukser?
Ja, på bakrommet.
Blir du med?
Eller syns du det er usedelig?
Det er...
Det er veldig godt å se deg igjen, Claire.
Jeg trodde aldri at...
Barnet vårt?
Her.
Jeg tenkte at du hadde lyst til å se datteren vår.
Datter?
Datteren vår?
Hun...
- Vet hun det? - Det gjør hun.
- Hva i huleste...? - Det er fotografier.
De blir laget med noe som kalles kamera.
Det fanger en persons bilde. Det er som å male, men med lys.
Hvis jeg skal se noe, trenger jeg disse.
Bare til lesing og sånt.
I mange år hadde jeg ørneblikk, men synet er ikke som det var.
Du er like flott som før.
- Jeg ser ikke ut som en gamling? - Selvsagt ikke.
Årene har gått for oss begge, med alt hva det innebærer.
Håret mitt har blitt litt grått. Jeg farget det.
Jeg ville se ut som sist du så meg.
Tiden er uviktig, englender.
Du vil alltid være vakker i mine øyne.
Nå... vis meg datteren min.
Hva heter hun?
Hva kalte du henne?
- Brianna. - Brianna...
- For et fælt navn for en liten jente. - Det er ikke fælt, det er vakkert.
Jeg lovte deg å oppkalle barnet vårt etter din far - Brian.
Brianna.
Nydelig. Fortell om henne. Hvordan var hun som liten jente?
- Hva var det første hun sa? - "Hund" var hennes første ord.
- "Nei" var hennes andre ord. - Det lærer de fort.
Hun var så liten. Og hun sov alltid så godt.
Hun smilte i søvne, akkurat som du.
Hun har ditt røde hår.
Som sin søster. Faith.
Ja.
Hun var sju år der. Det var da jeg hadde fullført medisinstudiet.
- Er du lege nå? - Kirurg.
Det har du alltid vært. Nå har du tittelen også.
Her er hun hjemme. Og...
- Det er hun og Smoky, hunden vår. - Hund?
- Hva er det slags hund? - En newfoundlandshund.
Hogger hun ved?
Vintrene i Boston kan være like kalde som i Skottland.
Når det er varmt, liker hun å svømme.
Der er hun ved kysten med noen venner.
Herregud. Hun svømmer vel ikke i det tøyet? Og med en gutt?
Det er en bikini. Alle jenter har en i 1968.
Hvis det er bikinien, så kan jeg forsikre at min er ganske dydig.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Jeg har en sønn. Willie.
Jeg har ikke sagt det til noen, ikke engang Jenny.
Det var da jeg var i England-
- og tjente hos Dunsany-familien.
Han... Jeg kunne ikke si at han var min.
Han er en bastard.
Jeg har ikke sett ham siden da og får aldri se ham igjen, unntatt -
- kanskje på et portrett som dette.
Elsket du moren hans?
Nei. Hun døde i barselseng.
Jeg er skyldig i hennes død, i Guds øyne.
Kanskje framfor alt fordi jeg ikke elsket henne.
Hvordan er han, sønnen din?
Bortskjemt, sta, uoppdragen-
- høylytt, oppfarende -
- og skjønn, fin, livlig og sterk.
- Og din. - Min.
Jeg visste da jeg bestemte meg for å returnere-
- at du har hatt et liv.
Claire, forlot du Frank for å komme hit?
Nei. Han døde for noen år siden.
Men han tok deg tilbake da du kom?
- Elsket han deg fortsatt? - Ja.
- Hva fortalte du om meg? - Alt.
Så snakket vi aldri mer om det. Det var vanskelig for ham.
Men han var glad i Brianna. Vi fikk det til å fungere.
Så du var lykkelig med ham?
Jeg var glad for å oppdra Brianna med ham.
Han var en god far for henne.
Herregud, vertshuset! Jeg glemte det.
- Glemte hva da? - Jeg skulle være der klokka ett.
Blir du med meg?
Ingenting kunne hindret meg.
Etter Culloden var prins Karl jaget. Han forkledde seg som kvinne-
- og rømte til Isle of Skye til broren reddet ham.
- Han har det bra, altså? - Han lever fortsatt.
Men livet hans blir ikke lykkelig.
Claire.
Mylady?
- Fergus? - Er du tilbake?
Det er et mirakel. Gud har gitt deg nytt liv.
La meg få se på deg.
- Du har blitt en stilig ung mann. - Ja, det har jeg.
Jeg trodde jeg så et spøkelse, men det er virkelig deg.
- Hva skjedde? - Mistet i kamp mot rødjakkene.
Svært modig.
Hvor har du vært alle disse årene? Vi trodde at du var død.
Etter Culloden trodde jeg at dere alle var døde.
Jeg ville ikke påføre Lallybroch skade. Jeg var jo en forræders kone.
Så jeg dro til Amerika.
Jeg må snakke med deg om vår venn Mr. Willoughby.
Unnskyld oss, mylady.
- Skal mylady bli her? Med deg? - Jeg vet ikke ennå. Jeg håper det.
Hva med...?
Ja... Jeg har ikke rukket å tenke gjennom det.
Med Claire tilbake er det kanskje ikke noe problem.
Jeg må snakke med Ned Gowan om det juridiske.
Hva er det med Willoughby?
Han har drukket igjen og forarget en dame.
- Skal det være en pai? - Nei takk.
- Er alt i orden? - Ja da, alt er bra.
En kollega har havnet i trøbbel.
- Jeg er sen til et møte. - På grunn av meg?
Nei. På grunn av meg.
Fergus ble vel ikke for sjokkert? Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Du sa sannheten, du dro til Amerika.
Jeg utelot bare det om 200 år inn i framtida.
En mindre synd.
- Hvor skal vi nå? - Til World's End.
Gi meg dem!
- Si at det ikke er Mr. Willoughby. - Da ville jeg løyet.
Willoughby. Hva har du nå stelt til?
Han slikket albuen min. Det koster en penny minuttet.
Men han fortsatte å slikke den uten å betale.
Her er betalingen.
I sin helhet.
- Hei. Jeg heter Claire Ran... - Malcolm.
- Kona mi. - Kone?
Dette er Mr. Willoughby, kollegaen min.
Gleder meg, fru Malcolm.
Kan du vente her mens jeg tar meg av det ærendet?
Jeg går på bakrommet. Det tar ikke lang tid.
Sett deg og oppfør deg. Ta hånd om kona mi.
Jeg antar at Mr. Willoughby ikke er ditt egentlige navn?
Nei. Yi Tien Cho.
Det betyr "lener seg mot himmelen".
Så vakkert. Hvorfor bruker du ikke det navnet?
Yi Tien Cho er for likt et stygt ord på gælisk.
Mannen din syntes at Willoughby var bedre.
Jeg forstår.
Tror du jeg liker å vente i rå, tvilsomme etablissement?
- Jeg vet ikke hva du liker. - Nei, siden du er tvilsom selv.
- Den føles litt lett, Mr. Malcolm. - Det er summen vi ble enige om.
I starten kanskje, men det sies at du har utvidet fra hovedgata.
Helt til Arbroath og Dundee. Det medfører høyere skatt.
Jeg forsikrer at jeg bare selger det avtalte.
Tilgi min frekkhet, Mr. Malcolm, men jeg stoler ikke på deg.
Jeg forventer 25 prosent mer ved vårt neste møte.
Da blir du skuffet. Jeg selger kun på hovedgata.
Vi får vel se, Mr. Malcolm.
Han ga meg mat, en seng og arbeid. Var det ikke for ham, kunne jeg dødd.
Jamie er en sann venn. Jeg skylder ham livet.
Vi må gå, englender.
Mr. Willoughby fortalte at han rømte med et skip fra Kina.
Da han kom hit, var han utsultet og døden nær.
Men du reddet ham.
Ja. Han er en svært interessant mann.
- Jeg håper at vi møtes igjen. - Det vil jeg gjerne.
- Hva betyr det? - Ærverdige hustru.
- Snakker du kinesisk? - Jeg forstår litt av det.
Det var en glede, Yi Tien Cho.
- Monsieur Malcolm. - Madame Jeanne.
Kan jeg få et par ord med deg?
Ja visst, men først vil jeg presentere min kone.
Madame Malcolm.
Din kone?
Tar du henne med deg hit?
Jeg tenkte: En kvinne, greit nok, selv om det fornærmer våre piker.
Men din kone?
- God aften, madame. - Gleden er på min side.
Er rommet mitt klart? Vi skal overnatte der.
Naturligvis. Pauline!
Hent varmt vann og rent sengetøy til monsieur Malcolm og hans...
- ...kone. - Skal bli, madame.
- Takk, madame. God aften. - God aften.
Det er ikke så stort, men det er praktisk.
Ta av deg kåpa, englender.
Så...
Du bor på et bordell?
Ja.
Unnskyld. Det var upassende å ta deg hit, men...
Vi trenger et varmt måltid, og det er bedre enn køya på trykkeriet.
Kanskje det var en dårlig idé. Vi kan gå hvis...
Hvorfor har du et rom på et bordell?
Er det fordi du er en god kunde?
Nei, jeg er ikke kunde hos madame Jeanne.
Hun er en god kunde av meg.
Hun holder meg med rom. Jeg er ofte ute sent for å skjøtte forretningene.
Det er et sted å komme til for mat og en seng når som helst.
Det er privat.
Det høres jo fornuftig ut.
Englender.
Hvorfor kom du tilbake?
Hvorfor tror du at jeg kom tilbake?
Jeg vet ikke.
Du er mitt barns mor.
Av den grunn skylder jeg deg min sjel.
Men kom du for å være min kone-
- eller bare for å fortelle meg om datteren min?
Jeg kom tilbake nå fordi...
Tidligere trodde jeg at du var død.
Jeg ville dø. Jeg prøvde virkelig.
Hvordan fant du ut at jeg ikke hadde dødd, og hvor jeg var?
Jeg fikk hjelp av en ung historiker, som sporet deg til Edinburgh.
Da jeg så "A. Malcolm", tenkte jeg at det kunne være deg.
Så jeg tok en sjanse.
Og du kom tilbake.
Men likevel, hvorfor?
Prøver du å si meg noe? For i så fall...
Jeg vet at du har et liv nå og er kanskje knyttet til andre...
Jeg har lengtet etter deg så lenge. Det vet du vel?
Men jeg er ikke lenger den samme.
Vi kjenner hverandre mindre nå enn da vi giftet oss.
Vil du at jeg skal gå?
Nei, jeg vil ikke at du skal gå.
Men jeg må vite det.
Vil du ha meg?
Hvem du enn er, James Fraser.
Ja, jeg vil ha deg.
Hva med deg? Du vet jo ikke hvordan jeg er nå.
Jeg kan være fæl for alt du vet.
Det er vel mulig.
Men vet du hva, englender? Jeg tror ikke at jeg bryr meg.
Ikke jeg heller.
Middag, Mr. Malcolm. God aften!
Takk skal du ha, Pauline.
Skål!
Vi spiste langsomt og nøt hverandre like mye som måltidet.
Vi begynte å mimre om livet vi levde sammen for så lenge siden.
Så fortalte vi om den tida vi hadde vært atskilt.
Vi begynte å bli kjent med hverandre igjen-
- og oppdage om vi var de samme to som en gang hadde vært som ett-
- og om vi kunne bli som ett igjen.
Da vi var ferdige, var det én ting som opptok oss begge.
Noe annet ville vel vært rart.
Blir du... med meg til sengs?
Ja.
- Hvor er snorene? - Det er en glidelås. Dra rett ned.
- Si noe, for pokker. - Herregud.
Claire.
Du er den vakreste kvinnen jeg noen gang har sett.
Synet ditt må ha tapt seg.
Jeg vil se deg.
Er du like redd som meg?
Ja, jeg er nok redd.
Husker du bryllupsnatta vår?
Vi var begge redde.
Du holdt hendene mine og sa det ville gå lettere om vi rørte hverandre.
Da vi var gift, så jeg deg stå der.
Du var så vakker i det hvite undertøyet.
Jeg tenkte ikke på annet enn å få deg alene, naken inntil meg.
- Vil du ha meg nå? - Herregud, ja.
- Skadet jeg deg, Claire? - Jeg tror jeg brakk nesa.
Det gjorde du ikke. Da høres det et knas, og man blør som en gris.
Det gikk bra.
Unnskyld.
Gjør det nå, og ikke vær varsom.
Gi meg munnen din.
Herregud, Claire!
Brystene dine er som elfenbein.
Herregud. Å få ta på deg, englender...
Du med din hud som hvit fløyel-
- og kroppens fine, lange linjer.
Herregud. Når jeg ser deg, kan jeg ikke holde hendene unna.
Og jeg kan ikke være nær deg uten å ville ha deg.
Var det slik du følte første gangen vi lå med hverandre?
Det har alltid vært for evig for meg.
Det er vel som å sykle, antar jeg.
Visste du at du har mer hår på brystet nå?
Nei. Jeg har ikke pleid å telle dem.
Hva er en sykkel?
Jeg mener bare at vi ser ut til å huske hva vi skal gjøre.
Trodde du at vi kunne glemme det?
Jeg har ikke øvd på en stund, men har ikke mistet alle mine evner.
Jeg skulle tatt deg med til et vertshus.
Det går bra.
Men av alle stedene jeg så for meg oss sammen igjen-
- tenkte jeg aldri på et bordell.
Jeg er ingen helgen, men ikke en hallik heller.
Godt å høre.
Vil du fortelle meg hva du driver med, eller -
- skal jeg liste opp tvilsomme alternativer til jeg nærmer meg?
Hva tipper du?
Vel... Du er ikke bare en trykker.
- Hvorfor ikke? - Du er for veltrent.
De fleste menn som har fylt 40, begynner å bli myke rundt midjen.
Du har ikke noe overflødig fett.
Det er fordi jeg ikke har noen som lager mat til meg.
Hadde du bare spist på vertshus, ville ikke du heller vært feit.
Heldigvis ser det ut som du spiser regelmessig.
Ikke prøv å distrahere meg.
Man får ikke sånne muskler av å slave ved en trykkpresse.
- Har du jobbet ved en, englender? - Nei.
Du har vel ikke blitt landeveisrøver?
Gjett igjen.
Bortføring mot løsepenger? Smånasking?
Ikke sjørøveri, med mindre du har sluttet å bli sjøsyk.
Du var landsforræder sist, men...
Det er neppe særlig lønnsomt som levebrød.
Jeg er fortsatt landsforræder, men har ikke blitt dømt på en stund.
På en stund?
Jeg satt i fengsel i mange år for landsforræderi under opprøret.
Men det er en stund siden.
Jeg visste det, og litt mer.
Så hva gjør du for å tjene til livets opphold nå?
Jeg er trykker.
Og landsforræder?
Jeg sloss mye med sverd og dolk, men engelskmennene tok dem.
Trykkpressen ble mitt nye våpen.
Jeg har blitt anholdt for oppvigleri seks ganger de siste to årene.
Og lokalene mine har blitt beslaglagt to ganger.
Men retten kunne ikke bevise noe.
Hva skjer med deg når de en dag kan bevise det?
Jeg blir vel hengt.
- For en lettelse. - Jeg advarte deg.
Det gjorde du.
Vil du dra din vei nå?
Jeg kom ikke hit for å elske med deg én gang.
Jeg kom tilbake for å være sammen med deg.
Jeg kan ikke beskrive hvordan det føltes da jeg rørte deg i dag-
- og visste at det var virkelig.
Å finne deg igjen og så miste deg...
Du mister meg ikke.
Ikke med mindre du gjør noe umoralsk.
- Hva er det? - Det er bare...
Er det noe mer du ikke har fortalt meg?
Å trykke oppviglerske trykksaker er ikke særlig lønnsomt.
Det vil jeg ikke tro, nei.
- Hva mer har du gjort? - Litt smugling på si.
- Hva har du smuglet? - Whisky, for det meste.
Og konjakk, brandy, litt rom nå og da og litt fransk vin.
Var det det du mente med at madame Jeanne er en kunde?
Ja, det funker bra. Spriten lagres i kjelleren her når den kommer inn.
Noe selges til madame Jeanne, resten lagres til den sendes videre.
Er det en del av ordningen at du...?
Svaret på det du tenker, englender, er nei.
- Er du tankeleser? - Du tror jeg tar betalt in natura.
Det raker jo ikke meg.
- Gjør det ikke? - Gjør det?
Og du gjør det ikke med madame Jeanne?
Det gjør jeg ikke.
Hva skjedde?
Culloden.
Jeg vil aldri forlate deg igjen.
Du gjorde rett i å dra.
Du gjorde det for Brianna.
Du var en fantastisk mor, Claire. Det vet jeg.
Du ga meg et barn.
Hun lever og er trygg.
Takket være henne har vi evig liv.
Du og jeg.
Jeg ville se om du virkelig er her.
Kanskje jeg er et spøkelse.
Jeg kunne se på deg i timevis, englender.
Se hvordan du har forandret deg, og hvordan du er den samme.
Håret ditt.
- Brunetten min. - Ja.
For lenge siden spurte du hva det er mellom oss.
Jeg husker det. Hva det er når jeg berører deg, og du ligger med meg.
Jeg sa at jeg ikke visste det.
Ikke jeg heller.
- Jeg vet det fortsatt ikke. - Men det er fortsatt der.
Jeg trodde aldri at jeg skulle le i en kvinnes seng igjen.
Eller komme til en, bortsett fra som en bølle blind av behov.
Er det det du gjør når du føler et behov?
Claire, jeg...
Vi trenger ikke å forhaste oss.
Er du sikker?
Jeg har bare ett spørsmål.
Ble du noen gang forelsket i en annen etter at jeg dro?
Nei. Nei, englender.
Jeg har aldri elsket noen andre enn deg.
- Frokost, Mr. Malcolm. - Kom tilbake senere.
Er du ikke sulten?
Hvor skal du?
Sov videre, englender.
Jeg må ta hånd om noen forretninger.
Jeg har ikke lyst til å forlate deg, men jeg må.
Ikke glem at du er Mrs. Malcolm her i Edinburgh.
- Ikke Fraser. - Forstått.
- Blir du her til jeg er tilbake? - Jeg skal ingen steder.
- Beina mine er som gelé. - Gelé?
Skynd deg tilbake, soldat.
- Jamie? - Unnskyld, frue.
- Er du Mr. Malcolms kvinne? - Jeg antar det. Hvem er du?
Ian Murray. Jeg søker Mr. Malcolm. Jeg får vel gå.
Vent! Kom inn.
Sa du Murray? Er du Jenny og Ian Murrays sønn?
Ja. Hvordan visste du det?
Jeg kjente foreldrene dine for lenge siden.
Din onkel og jeg... Hvor gammel er du?
16 og gammel nok til å vite hva slags sted dette er.
- Ikke for å fornærme. - Det går bra.
Det var hyggelig å treffe deg, Ian. Jeg er din tante Claire.
- Men du er død. - Ikke ennå.
Noen av de gamle konene hjemme sa at du var en klok kone, en hvit dame.
Eller en fe. Da onkel Jamie kom hjem fra Culloden uten deg-
- sa de at du kanskje hadde dratt tilbake til feene. Er det sant?
- Bor du i en borg? - Nei, jeg var i koloniene.
Jeg dro dit fordi jeg trodde at Jamie døde ved Culloden.
- Så du har kommet tilbake til ham? - Det har jeg.
Det var hyggelig å treffe deg, onkel Jamies kone.
- Hils og si at jeg ser etter ham. - Det skal jeg gjøre.
Ikke vær blyg. Kom og sett deg.
Takk.
Så du er den nye? Litt eldre enn madame pleier å ta inn.
De får ikke være over 25, men du duger sikkert.
Hun har fin hud og fine pupper.
- Hør på oss... Hva heter du? - Claire.
Jeg heter Dorcas. Det er Peggy og Molly.
Du ser utsultet ut. Spis litt, så kan vi bli kjent.
- Ble det en voldsom første gang? - Halsen din er rød.
Og du gikk som om du er øm mellom beina.
Se, hun rødmer. Du er fersk, hva?
Etterpå skal jeg vise deg badekarene, så blir du god som ny.
Vis henne de velduftende urtene til vannet.
Madame vil at vi skal lukte godt.
Og et varmt bad etterpå forhindrer barn.
Burot er effektivt mot graviditeter.
Vi vet hvordan vi unngår å få unger.
Jentene bruker en svamp dyppet i eddik eller vin.
Hvis du stapper det langt opp, blir det ingen barn.
En tidlig kunde. Jeg avskyr å ikke få fordøyd frokosten.
Slapp av, Molly. Claire må ta ham.
Den nyeste jenta tar den ingen vil ha.
Stikk fingeren i rumpa hans. Da kommer han kjapt.
- Jeg holder av litt brød til deg. - Takk.
- Madame, hva gjør du her? - Spiser.
Kom ikke noen med mat til deg i morges?
Nei.
Fanken. Jeg beklager. Den udugelige hushjelpa skal få pryl.
Ingen fare. Jeg har en hyggelig prat med damene.
Jeg skal få resten av frokosten sendt opp til deg.
Det trengs ikke, jeg er mett.
Det var hyggelig å hilse på dere. Takk for tipsene.
- Hvem er du? - Det raker ikke deg.
- Du må gå. - Ingen hore kommanderer meg.
Når jeg har lett ferdig, skal du få jobbe. Vent på senga.
Du tar feil. Jeg jobber ikke her. Dette er min manns rom.
Mannen din? Sier du det?
Da kan du fortelle hvor han har regnskapsbøkene.
Jeg har ingen anelse.
Jeg kan knulle deg så du husker bedre.
Kom deg ut!
Tekst: Monica Moltubakk www.sdimedia.com