- Tidigare: - Följ med mig.
Jag kan inte. Mitt öde är Culloden Moor.
Om teorin är korrekt lever Jamie 20 år efter Culloden, så 1766.
Jag fann honom. "Frihet och whisky hör ihop."
Bara nån som känner till framtiden kan citera sånt som inte skrivits.
Det står vem som tryckte det. Alexander Malcolm.
Alexander Malcolm. Är det Jamie? Då kan du återvända dit.
Vi har alla våra hemligheter. Unge Willie inser det snart själv.
Vi kanske aldrig mer ses.
Kan du leva med det? Jag vet inte om jag kan det.
Du gav upp Jamie för mig. Nu ger jag honom tillbaka till dig.
Så där ja.
Du får inte gå på huvudgatan med en slarvig plastrong.
Du har fördelen av att kunna se den.
Eller så behövs det en kvinnas touch för att det ska bli rätt gjort.
- Jag säger inte emot. - En klok man.
Han är här!
Ni kan komma ut.
Stanken av tång och whisky avslöjade er.
Ingen fara, Mac Dubh, det är bara vi. Unge Ian sa att vi kunde sova här.
Vi blev av med pensionatssängarna och har sovit nära kajen.
- Gick ni genom dörren? - Jag sa att han skulle bli arg.
Visa er inte här i dagsljus. Vi får inte förknippas med er sort.
Lugn, Mac Dubh, det var kolsvart. Bara en uggla hade känt igen oss.
Nu när ni är här får ni se till att göra lite nytta.
De här ska till Arbroath.
Ägaren av Three Thistles är papist.
Leverera de här till honom.
Ni stannar inte kvar och pratar om kvinnorna eller dricker.
- Det tänkte vi inte göra. - Jo. Låt bli det.
- Litar du inte på oss, Mac Dubh? - Ni sviker mig inte.
Men ni tänker inte på er själva. Var försiktiga, det här är förräderi.
Om ni åker fast blir ni hängda.
Jag ser att patrasket är här, igen.
God morgon, Geordie. Din halsböld har vuxit, ser jag.
- Punktera den, annars blir det pest. - Det är struma och smittar inte.
Ett litet barn tycks hänga fast vid allt du säger!
Jag är anställd och tvungen att komma hit.
- Men är jag tvungen att bli hånad? - Nej, du har rätt.
- Vi menade inget illa. - Vi tycker om dig.
Jag välkomnar dessvärre inte den sortens vänskaplighet.
Ut på baksidan, fort.
- Morgonkunderna är snart här. - Ja, Mac Dubh.
Vi behöver mer sodaaska till pressarna, Geordie.
Javisst.
Kanske ikväll, innan jag går hem, du kan säga vad du önskar få gjort-
- så att jag kan göra det på vägen hit och slipper gå tillbaka?
Är det du, Geordie? Det tog tid.
Skaffade du aska ända borta i Glasgow?
Det är inte Geordie.
Det är jag.
Claire.
Du är nära.
- Du är verklig. - Du också.
Jag trodde att du var död.
Claire.
- Vad är det? - Jag trodde att jag pissat på mig.
Ingen fara, jag spillde bara ut ölstopet.
Ursäkta mig.
Det gör inget, vi är gifta.
Jag antar att vi är det.
Ja.
Det är vi.
Jag tog den aldrig av mig.
Jag vill...
Jag skulle gärna vilja kyssa dig. Får jag det?
Ja.
Jag har inte gjort det här på mycket länge.
Jag såg dig så många gånger.
Du kom till mig ofta. När jag drömde.
Ibland när jag hade feber.
Jag var så rädd och ensam och trodde att jag skulle dö.
När jag behövde dig såg jag dig, leende.
Ditt hår i lockar runt ditt ansikte.
Du vidrörde mig aldrig.
Jag kan ta på dig nu.
Var inte rädd.
Vi är två nu.
Jag säger upp mig! Jag är frikyrklig. Att arbeta åt en papist är en sak.
- En osedlig papist är nåt annat. - Geordie!
Gör som du vill med din själ, men orgier i verkstan går inte an.
För Guds skull, det är inte ens mitt på dagen.
- Jag hoppas jag inte orsakat problem. - Han återvänder. Jag ska förklara.
Gud vet hur.
Har du ett till par byxor?
Ja, här bak.
Följer du med?
Eller tycker du att det är osedligt?
Det är...
Det är väldigt trevligt att få träffa dig igen, Claire.
Jag trodde inte att...
Vårt barn?
Här.
Jag tänkte att du skulle vilja se vår dotter.
Dotter?
Vår dotter?
Hon...
- Vet hon? - Det gör hon.
- Vad tusan? - Det är fotografier.
De görs med nåt som heter kamera.
Det fångar en persons bild. Det är som att måla, men med ljus.
Om jag ska se nåt måste jag använda de här.
Bara till läsning och sånt.
I många år hade jag örnblick, men min syn är inte vad den var.
Du är lika tjusig som nånsin.
- Ser jag inte ut som en gammal man? - Självklart inte.
Åren har gått för oss båda, med allt vad det innebär.
Mitt hår har blivit lite grått. Jag färgade det.
Jag ville se likadan ut som när du senast såg mig.
Tiden spelar ingen roll, sassenach.
Du kommer alltid vara vacker för mig.
Visa mig min dotter.
Hennes namn?
Vilket namn gav du henne?
- Brianna. - Brianna...
- Ett hemskt namn för en liten flicka. - Det är inte hemskt, det är vackert.
Jag lovade dig att döpa vårt barn efter din pappa Brian.
Brianna.
Underbar. Berätta om henne. Hurdan var hon som liten flicka?
- Vad var det första hon sa? - "Hund" var hennes första ord.
- "Nej" var hennes andra ord. - Det lär de sig snabbt.
Hon var så liten.
Hon sov så bra.
Hon log i sömnen, precis som du.
Hon har ditt röda hår.
Som sin syster Faith.
Ja.
Hon är sju år där. Jag tog min läkarexamen.
- Är du doktor nu? - Kirurg.
Det har du alltid varit. Nu har du titeln också.
Här är hon hemma.
Det där är hon och Smoky, vår hund.
- Hund? Vad är det för sorts hund? - En newfoundland.
Hugger hon ved?
Vintrarna i Boston kan vara lika kalla som i Skottland.
När det är varmt gillar hon att simma.
Där är hon vid kusten med sina vänner.
Herregud. Hon simmar väl inte i den där klädseln?
Med en gosse?
Det är en bikini. Alla flickor har en sån 1968.
Om det är bikinin så försäkrar jag att den faktiskt är ganska blygsam.
Jag måste berätta en sak, Claire.
Jag har en son. Willie.
Jag har inte sagt det till nån, inte ens till Jenny.
Det var när jag var i England-
- och tjänade hos familjen Dunsany.
Han... Jag kunde inte säga att han var min.
Han är en oäkting.
Jag har inte sett honom sen dess och gör det inte igen, förutom -
- kanske i ett porträtt som det här.
Älskade du hans mor?
Nej. Hon dog i barnsäng.
Jag är skyldig till hennes död, inför Gud.
Kanske framför allt för att jag inte älskade henne.
Hurdan är han, din son?
Bortskämd, envis, ouppfostrad-
- högljudd, brusar upp -
- och stilig, duktig, livlig och stark.
- Och din. - Min.
Jag visste, när jag bestämde mig för att återvända, att du haft ett liv.
Claire, lämnade du Frank när du kom hit?
Nej. Han dog för några år sen.
När du återvände, tog han tillbaka dig då?
- Älskade han dig fortfarande? - Ja.
- Vad berättade du om mig? - Allt.
Sen pratade vi aldrig mer om det. Det var svårt för honom.
Men han älskade Brianna. Vi fick det att fungera.
Kändes det bra med honom?
Att fostra Brianna med honom kändes bra.
Han var en mycket bra far för henne.
Herregud! Värdshuset, jag glömde det.
- Glömde vad då? - Jag skulle vara där klockan ett.
Följer du med mig?
Inget kan hålla mig borta.
Efter Culloden var prins Karl jagad. Han klädde sig som kvinna-
- flydde till Isle of Skye och räddades av brodern.
- Mår han bra, alltså? - Han lever fortfarande.
Men hans liv blir inte lyckligt.
Claire.
Milady?
- Fergus? - Är ni tillbaka?
Det är ett mirakel. Gud har fått er att återuppstå.
Låt mig få titta på dig.
- Du har blivit en stilig ung man. - Ja, det har jag.
Jag trodde att jag såg ett spöke. Men det är verkligen ni.
- Vad hände? - Förlorad i strid mot rödrockarna.
Mycket modigt.
Var har ni varit alla dessa år? Vi trodde att ni var död.
Efter Culloden trodde jag att ni alla var döda.
Jag ville inte se Lallybroch drabbas, jag var ju en förrädares hustru-
- så jag gav mig iväg till Amerika.
Jag behöver prata med er om vår vän mr Willoughby.
Ursäkta oss, milady.
- Blir milady kvar här? Med er? - Jag vet inte än. Jag hoppas det.
- Hur blir det med...? - Ja.
Jag har inte hunnit tänka igenom det.
Med Claire tillbaka är det kanske inte nåt problem.
Jag måste prata med Ned Gowan om det juridiska.
- Vad är det med Willoughby? - Han har druckit igen.
- Får det vara en paj? - Nej tack.
- Är allt som det ska? - Ja, det är bra.
En av våra medarbetare har fått problem.
- Jag är sen till ett möte. - På grund av mig?
Nej. På grund av mig.
Jag hoppas Fergus inte blev skakad. Jag visste inte vad jag skulle säga.
Du sa sanningen, du for till Amerika.
Bäst att inte nämna att det var 200 år in i framtiden.
Bara en liten synd.
- Vart är vi på väg nu? - World's End.
Ge dem till mig!
- Säg att det inte är mr Willoughby. - Då skulle jag ljuga, sassenach.
Willoughby. Vad har du nu ställt till?
Han slickade min armbåge. Det kostar 1 penny minuten.
Han började slicka på den utan att betala för det.
Din ersättning.
Alltihop.
- Hej. Jag heter Claire Ran... - Malcolm.
- Min hustru. - Hustru?
Det här är mr Willoughby, min medarbetare.
Angenämt, fru Malcolm.
Kan du vänta här medan jag tar hand om den där affären?
Jag är där bak. Det tar inte lång tid.
Sitt ner och sköt dig. Ta hand om min hustru.
Jag antar att mr Willoughby inte är ert riktiga namn?
Nej. Yi Tien Cho.
Det betyder "lutar sig mot himlen".
Så vackert. Varför använder ni inte det namnet?
Yi Tien Cho är för likt ett fult ord på gaeliska.
Er make tyckte att Willoughby var bättre.
Jag förstår.
Tror ni att jag gillar att vänta i en fuktig osmaklig inrättning?
Jag vet inte vad ni gillar.
Det förstår jag, eftersom ni själv är osmaklig.
- Den känns lite lätt, mr Malcolm. - Det är den summa vi enades om.
I början, kanske, men det sägs att ni har utvidgat från huvudgatan.
Ända till Arbroath och Dundee. Med det följer mer i skatt.
Jag försäkrar att jag bara säljer det överenskomna.
Ursäkta min fräckhet, mr Malcolm, men jag litar inte på ert ord.
Jag förväntar mig 25 procent mer vid vårt nästa möte.
Då blir ni besviken. Jag säljer bara på huvudgatan.
Vi får väl se, mr Malcolm.
Han gav mig mat, en säng, arbete. Utan honom kunde jag ha dött.
Jamie är en vän och jag är skyldig honom mitt liv.
Vi måste gå, sassenach.
Mr Willoughby berättade hur han flydde med ett fartyg från Kina.
När han kom hit svalt han och var nära att dö.
Men du räddade honom.
Ja. Han är en mycket intressant person.
- Jag hoppas att vi ses igen. - Det vill jag gärna.
- Vad betyder det? - "Hedervärda hustru."
- Pratar du kinesiska? - Jag förstår lite grann.
Det var ett nöje, Yi Tien Cho.
- Monsieur Malcolm. - Madame Jeanne.
Några ord, monsieur Malcolm.
Javisst, men först vill jag presentera min hustru.
Madame Malcolm.
Er hustru?
Tar ni henne med er hit?
En kvinna, för all del, även om det är att förolämpa våra flickor.
Men en hustru?
- God afton, madame. - Jag är lika förtjust.
Är mitt rum klart? Vi tänker tillbringa natten där.
Naturligtvis. Pauline! Varmt vatten och rena sängkläder-
- åt monsieur Malcolm och hans hustru.
Det ska bli, madame.
- Tack, madame. God afton. - God afton.
Det är inte särskilt märkvärdigt, men det är praktiskt.
Ta av dig kappan, sassenach.
Så...
Bor du på en bordell?
Ja.
Ursäkta. Det var inte lämpligt att ta dig med hit, men...
Vi behöver varm kvällsmat och det är bättre än min koj i tryckeriet.
Det kanske var en dålig idé. Vi kan gå om...
Varför har du ett rum i en bordell?
Är du en så bra kund?
Nej, jag är inte kund hos madame Jeanne.
Hon är min kund och en bra sådan.
Hon håller mig med ett rum-
- för jag är ofta i farten sent och sköter affärerna.
Jag har en plats jag kan komma till för mat och en säng när som helst.
Det är privat.
Det låter ju vettigt.
Sassenach.
Varför kom du tillbaka?
Varför tror du att jag kom tillbaka?
Jag vet inte.
Du är mitt barns mor.
Enbart av den anledningen är jag skyldig dig min själ.
Är du här för att vara min hustru eller för att berätta om min dotter?
Jag kom hit nu för att...
Tidigare trodde jag att du var död.
Jag ville dö. Jag försökte verkligen.
Hur upptäckte du att jag inte hade dött, och var jag fanns?
Jag fick hjälp av en ung historiker, som spårade dig till Edinburgh.
När jag såg "A. Malcolm" tänkte jag att det kunde vara du.
Jag tog en chans.
Du återvände hit.
Men ändå, varför?
Försöker du säga mig nåt? För i så fall...
Jag vet att du har ett liv nu och kanske andra band.
Jag har längtat efter dig så länge. Visst vet du väl det?
Men jag är inte längre samme man.
Vi känner varandra mindre än när vi gifte oss.
Vill du att jag går?
Nej, jag vill inte att du går.
Men jag måste få veta det.
Vill du ha mig?
Vem du än är, James Fraser.
Ja, jag vill ha dig.
Du själv, då? Hur kan du veta hurdan jag är nu?
Jag kanske är en hemsk person.
Jag antar att du kan vara det.
Men vet du vad, sassenach? Jag tror inte att jag bryr mig.
Inte jag heller.
Kvällsmat, mr Malcolm. God afton!
Tack så mycket, Pauline.
Skål!
Vi åt långsamt och njöt lika mycket av varandra som av maten.
Vi började prata om det liv vi levt ihop för så länge sen.
Vi fyllde i detaljer från den tid vi varit åtskilda.
Vi började känna varandra igen-
- och upptäcka om vi var samma två som en gång existerat som en-
- och om vi skulle kunna bli som en igen.
När vi var klara tänkte vi båda på en sak.
Det kunde knappast ha varit på nåt annat sätt.
Följer du med mig till sängen?
Ja.
- Var är snörena? - Det är ett blixtlås. Dra rakt ner.
- Säg nåt, för tusan. - Herregud.
Claire.
Du är den vackraste kvinna jag nånsin sett.
Du börjar verkligen få sämre syn.
Jag vill titta på dig.
Är du lika rädd som jag?
Jag antar att jag är rädd.
Minns du vår bröllopsnatt?
Vi var båda rädda. Du höll mina händer.
Du sa att det skulle gå lättare om vi berörde varandra.
När vi var gifta såg jag dig stå där.
Du var så grann i ditt vita linne.
Jag kunde bara tänka på att få ha dig ensam, naken intill mig.
- Vill du ha mig nu? - Herregud, ja.
- Gjorde jag illa dig, Claire? - Jag tror att jag bröt näsan.
Det gjorde du inte. Då krasar det och man blöder som en gris.
Det gick bra.
Ursäkta.
Gör det nu, och var inte varsam.
Ge mig din mun, sassenach.
Gud, Claire!
Dina bröst är som elfenben.
Herregud. Att få vidröra dig, sassenach...
Du med din hy som är som vit sammet-
- och de ljuvliga långa linjerna hos din kropp. Gud.
När jag ser dig kan jag inte hålla händerna borta.
Jag vill vara nära dig och ha dig.
Kändes det så för dig första gången vi låg med varandra?
Det har alltid varit för evigt för mig, sassenach.
Det är väl som att åka cykel, antar jag.
Vet du att du har fler hårstrån på bröstet än du hade då?
Nej. Jag brukade inte räkna dem.
Vad är en cykel?
Jag menar bara att vi tycks minnas hur man ska göra.
Tror du att vi kan glömma det?
Jag har inte övat på ett tag, men har inte förlorat all förmåga.
Jag borde ha tagit dig med till ett värdshus.
Det går bra. Men jag måste säga-
- att av alla platser vi kunde vara på så tänkte jag mig inte en bordell.
Jag är inte ett helgon, sassenach, men inte en hallick heller.
Trevligt att höra.
Tänker du berätta vad du sysslar med?
Eller ska jag räkna upp illa ansedda alternativ tills jag kommer nära?
Vad gissar du?
Jaha... Du är inte bara tryckare.
- Varför inte? - Du är alldeles för vältränad.
De flesta män som fyllt 40 år börjar bli mjuka runt mitten.
Du har inte nåt överflöd.
Det är för att jag inte har nån som lagar mat åt mig.
Om du bara åt på värdshusen skulle inte du heller vara fet.
Som väl är tycks du äta regelbundet.
Försök inte distrahera mig.
Man får inte såna muskler av att slava vid en tryckpress.
- Har du jobbat vid en, sassenach? - Nej.
Du har väl knappast blivit stråtrövare.
Gissa igen.
Kidnappning mot lösen? Snatteri?
Inte sjöröveri, om du inte har kommit över sjösjukan.
Du var landsförrädare förra gången, men...
Det tycks inte vara en särskilt lönsamt levebröd.
Jag är fortfarande en landsförrädare, men har inte blivit dömd på ett tag.
På ett tag?
Jag satt i fängelse många år, för landsförräderi under upproret.
Men det var för ett tag sen.
Jag visste det, och lite till.
Nå, vilket är ditt levebröd numera?
Jag är tryckare.
Och en landsförrädare?
Jag slogs med svärd och dolk, men engelsmännen tog dem.
Tryckpressen blev ett nytt vapen i mina händer.
Jag har gripits för uppvigling sex gånger de senaste två åren.
Mina lokaler har beslagtagits två gånger.
Men rätten kunde inte bevisa nåt.
Vad händer med dig när de kan bevisa det nån dag?
Troligen hängning.
- Vilken lättnad. - Jag varnade dig.
Det gjorde du.
Vill du ge dig iväg nu?
Jag kom inte hit för att älska med dig en gång.
Jag kom tillbaka för att vara med dig.
Jag kan inte beskriva hur det kändes när jag vidrörde dig idag-
- och visste att det var verkligt.
Att finna dig på nytt och att förlora dig...
Du förlorar mig inte.
Såvida du inte gör nåt omoraliskt.
- Vad är det? - Det är bara...
Finns det nåt som du inte har berättat för mig?
Att trycka uppviglande skrifter är inte särskilt lönsamt.
Det skulle jag inte tro.
- Vad mer har du gjort? - Lite smuggling vid sidan om.
- Smugglat vad då? - Whisky, framför allt.
Konjak, rom då och då och lite franskt vin.
Menade du det när du sa att madame Jeanne är en kund?
Ja. Det fungerar bra. Vi har spriten från Frankrike i en källare.
En del säljs till madame Jeanne, en del förvaras och skeppas vidare.
Är en del av arrangemanget att du...?
Svaret på det du tänker, sassenach, är nej.
- Är du en tankeläsare? - Om jag får betalt in natura?
Det angår inte mig.
- Gör det inte? - Gör det?
Gör du det inte med madame Jeanne?
Det gör jag inte.
Hur?
Culloden.
Jag lämnar dig aldrig igen.
Du gjorde rätt när du gav dig iväg.
Du gjorde det för Brianna.
Du var en underbar mor, Claire. Jag vet det.
Du gav mig ett barn.
Hon lever och är i trygghet.
Tack vare henne lever vi i evighet.
Du och jag.
Jag ville se om du verkligen är här.
Jag kanske är ett spöke.
Jag kan titta på dig i timmar, sassenach.
Se hur du har förändrats och hur du är densamma.
Ditt hår. Minns du?
- Min brunhåriga flicka. - Ja.
För länge sen frågade du vad det är mellan oss.
Jag minns det. Vad det är när jag vidrör dig och du ligger med mig.
Jag sa att jag inte visste det.
Inte jag heller.
- Jag vet det fortfarande inte. - Men det är fortfarande kvar.
Jag trodde inte att jag skulle skratta i en kvinnas säng igen.
Eller ligga i en, förutom som en buse förblindad av begär.
Gjorde du så när du kände begäret?
Claire, jag...
Vi behöver inte ha bråttom.
Är du säker?
Jag har bara en fråga.
Blev du förälskad i nån annan när jag inte var kvar?
Nej, sassenach.
Jag har aldrig älskat nån annan än dig.
- Frukost, mr Malcolm. - Kom tillbaka senare.
Är du inte hungrig?
Vart ska du?
Sov vidare, sassenach. Jag måste ta hand om några affärer.
Jag vill inte lämna dig, men måste.
Jag påminner om att du är mrs Malcolm här i Edinburgh.
- Inte Fraser. - Uppfattat.
- Stannar du tills jag är tillbaka? - Jag går ingenstans.
- Mina ben är som Jell-O. - Jell-O?
Skynda dig tillbaka, soldat.
- Jamie? - Ursäkta mig.
- Är du mr Malcolms kvinna? - Jag antar det.
- Vem är du? - Ian Murray. Jag söker mr Malcolm.
- Jag måste gå. - Vänta! Kom in.
Sa du Murray? Är du son till Jenny och Ian Murray?
Ja. Hur visste du det?
Jag kände dina föräldrar för länge sen.
Din morbror och jag... Hur gammal är du?
16 år, och gammal nog för att veta vilken sorts plats det här är.
- Ta inte illa upp. - Det gör jag inte.
Det var trevligt att träffa dig, Ian. Jag är din moster Claire.
- Men du är död. - Inte än.
Några av de äldre kvinnorna på Lallybroch sa att du var en vit fru.
Eller rentav en fe. När morbror Jamie kom hem från Culloden utan dig-
- så hade du kanske återvänt till feerna.
Är det sant? Bor du i en borg?
Nej, jag var i kolonierna.
Jag for dit eftersom jag trodde att Jamie dog vid Culloden.
- Har du kommit tillbaka till honom? - Det har jag.
Trevligt att träffas, morbror Jamies hustru.
- Hälsa att jag söker honom. - Det ska jag göra.
Var inte blyg. Sätt dig här hos oss.
Tack.
Den nya flickan, eller hur? Lite äldre än madame brukar ta hit.
De får vara högst 25 år, men du duger säkert bra.
Hon har fin hy och snygga bröst.
- Vi är såna. Vad heter du? - Claire.
Jag heter Dorcas. De är Peggy och Molly.
Du ser utsvulten ut. Ät lite så att vi kan lära känna dig.
- Blev det en våldsam första gång? - Din hals är röd.
Du går som om du är öm mellan benen.
Titta, hon rodnar. Du är färsk, eller hur?
Lugn, jag ska visa dig karen. Ikväll är du som ny igen.
Visa henne sötflockeln som hon ska ha i vattnet.
Madame Jeanne vill att vi luktar gott.
- Ett varmt bad förhindrar barn. - Gråbo förhindrar graviditeter.
Vi vet hur man undviker att få ungar.
Flickorna använder ättika i en svamp eller lite vin.
Om du stoppar upp det långt så blir det inget barn.
En tidig kund. Jag avskyr att inte få smälta frukosten.
Lugn, Molly. Claire får ta honom.
Nyaste flickan tar den som ingen vill ha.
Tryck upp fingret där bak på honom. Då kommer han snabbt.
- Jag sparar en bannock åt dig. - Tack.
- Vad gör ni här, madame? - Äter.
Kom ingen med mat till er i morse?
- Nej. - Jäklar.
Jag beklagar. Den värdelösa pigan ska få ett kok stryk för det.
Ingen fara. Jag har en trevlig pratstund med damerna.
Var så snäll. Resten av måltiden sänds upp till er.
Det behövs inte, jag är mätt.
Det var trevligt att träffa er. Tack för tipsen.
- Vem är du? - Det angår inte dig.
- Gå härifrån. - Ingen hora ger mig befallningar.
När jag letat klart ska du få arbeta. Vänta på sängen.
Du tar miste. Jag arbetar inte här. Det här är min makes rum.
Make? Verkligen?
Då kan du berätta var han har sina liggare.
Jag har ingen aning.
Om jag knullar dig minns du kanske bättre.
Ut härifrån!
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com