-Tidligere: -Vi forener klanerne og I føres til ære.
Karl er landet i Skotland og samler sin hær.
Hvis vi skal redde vores klaner og vort land må vi slå os sammen.
Angus og Rupert!
-Har Colum skiftet mening? -Han gør som han vil.
-Vi er her. -Vi gør dem til stærke soldater.
-Vores tid er inde. -Mine mænd adlyder kun mig.
Hvis du vil kæmpe med klan Fraser følger du mine ordrer.
Jeg vil give mit liv for at se en Stuart på tronen.
Hvis vi har disciplin til at kæmpe sammen vil vi vinde.
Hvor mange krigsofre har jeg set?
Denne højlænder som stødte på rødfrakkerne var det seneste offer.
Oprøret som Jamie og jeg havde prøvet at forhindre var i gang.
Vores eneste håb var at vi måske kunne ændre udfaldet.
Jeg frygtede at historien ikke skulle skrives om.
At uanset hvor mange slag vi vandt ville sejr være uopnåelig.
-Hvor lang tid tager det at lade pisse? -Jeg kommer.
Hvor mange krigsofre har jeg set?
Alt for mange.
Der er vores fjende. Men hvis vi sidder her og triller tommelfingre...
Hvad skal generalen gøre, John... Undskyld, kvartermester O'Sullivan?
Gå til angreb, for helvede! Undskyld, Deres Højhed-
-men jeg forstår ikke, hvorfor general Murray spilder tiden.
Jeg skyndte mig hertil med min hær.
Skal vi opgive vores stærke forsvarsposition og gå til angreb?
Ja, det mener jeg. Tiden er vigtig.
Vi må ikke tøve. Vi må gå til angreb og med fuld kraft.
Må jeg minde om-
-at vi så skal krydse Tranent Meadows.
Men "eng" er et fint ord for sumpen som ligger mellem os og fjenden.
En skotte har aldrig skyet lidt mudder, specielt ikke når en fjende venter.
Hvordan kan en irsk officer se bort fra faren med et angreb i sump?
Endelig en fornuftig stemme. Kan De forestille Dem det?
Deres hær vælter sig i mudderet mens briterne fyrer løs.
Musketterne kan ramme fra 90 meters afstand.
Kavalleriet kan kontrollere marken og rapportere hvor fjenden er.
Et modigt dragonregiment kan gøre forskellen mellem sejr og nederlag.
Tal ikke om nederlag eller kavalleri som vi ikke har.
Lad mig minde generalen om at han befinder sig bag fronten-
-og ikke behøver at bekymre sig om briternes træfsikkerhed.
-Hvad er det De insinuerer? -Ingenting, sir.
Jeg er glad for at vi kan stole på vores modige soldater-
-som ikke frygter skudsalver for at sejre i prinsens og kongens navn.
Lad mig minde om at for nogle uger siden-
-indtog vi byerne Perth og Edinburgh uden at løsne et eneste skud.
Lad os ikke glemme at de bød mig velkommen med åbne arme.
Begge gange slog vi til uventet, Deres Højhed.
General Cope ventede os ikke og hans tropper flygtede.
-Det vil ikke ske igen. -Jeg kan mødes med generalen.
Jeg kan foreslå et generøst tilbud, hvis han kapitulerer.
Jeg giver mit ord på at hans mænd uskadte kan marchere til England.
Jeg er overbevist om at han som jeg gerne vil undgå blodsudgydelse.
Vi er trods alt alle brødre.
De har altid haft et varmt hjerte, men tiden for snak er forbi.
Vi sejlede hertil fra Frankrig for at udkæmpe en krig.
Lad os kæmpe og få det overstået.
Jeg risikerer ikke at knuse hæren ved at beordre den til at krydse-
-potentielt livsfarlig jord. Er det klart, sir?
Så træd tilbage og lad prinsen finde en general med mere rygrad.
-Opblæste nar. -Hvad siger jeg til klan MacDonald?
Bed dem om at afvente videre ordrer.
Hvilket kan tage en tid.
Hvorfor skal skotter være et så umedgørligt folk?
Vi kan være stivsindede af og til.
Ganske ofte faktisk. Det kan irerne også.
Vores sag skal lykkes, James.
Jeg har lovet min far og jeg har lovet Gud.
Husk mine ord.
Vil din ædle hustru give pleje til de stakkels mænd som bliver sårede?
Hun hjælper med at oprette et felthospital lige nu, Deres Højhed.
Sig til hende at prinsen ønsker at sårede briter plejes først.
Briterne er også min fars undersåtter og der skal tages hånd om dem.
De skal vide at skotterne modvilligt fører krig mod briterne.
De er vore fjender nu, men snart er de vore venner igen.
Briterne har aldrig været skotternes venner.
Som Deres ven fraråder jeg Dem at tale sådan foran mændene.
De ville ikke have forståelse for det.
Og jeg tvivler på at min hustru ville følge den ordre.
Måske ikke fra sin prins-
-men lady Broch Tuarach adlyder formentlig sin herre og mand.
Stop!
-Sagde du stop? -Det sagde han. Jeg hørte det selv.
Gem den øl til vi har vundet det første slag.
Hvad ved I to bønder om den slags?
Vi er bønder, men vi er her af samme grund som jer. For blod og ære.
Du skal ikke slagte grise, men mænd.
-De vil gøre det samme med jer. -Vi kender vores opgave.
Vi gør hvad der kræves for at få kongen hertil.
Siger du det? Jeg tror I flygter så snart I hører første kanonskud.
Tag det tilbage!
Kom nu! Jeg skærer dig op.
Læg kniven før jeg kører den op i røven på dig.
Prøv, din horeunge!
Hvordan skal man kunne sove i denne kværnen?
Er det en dolk i din hånd?
Angus.
I enes lige så fint som kommandørerne.
-Har vi fået ordrer? -Nej.
Generalen og O'Sullivan er bitre fjender.
De kunne trænge til et spark i røven.
Det kræver vist mere end det.
Vi må rekognoscere sumpområdet mellem os og den britiske lejr.
-Vi må vide om vi kan komme over. -Skal vi angribe?
Hvis kvartermesteren får sin vilje.
Jeg mener det er bedre, at lade briterne komme til os.
Men ikke engang O'Sullivan vil slå til før vi har kontrolleret jorden.
Men det er intet mindre end en selvmordsmission.
Spis og hvil jer. Gem whiskyen til vi har en anledning til at fejre noget.
Vi må tale sammen.
Man skulle kunne ride ned her og tjekke jorden.
-Og få en musketkugle i panden. -Ikke hvis man er klog og heldig.
Hvis jorden holder til en mand til hest kan infanteriet komme over.
Er det dig selv du nominerer?
Hvis du skulle overleve sådan en tåbelig handling-
-ville prinsen dræbe dig fordi du udsatte dig selv for fare.
-Han ville ikke blive glad. -Nej.
Men nogen må tage risikoen.
Jeg skal bare holde mig væk fra deres våbens rækkevidde.
-115 meter burde være nok. -Jeg tænker 95 meter.
Rødfrakkerne vil fyre løs på et levende mål.
Jeg må gamble, men det er er risikoen værd.
Jeg vil vise mit mod over for prinsen, lord Murray og de andre abekatte.
-Godt så. 115 meter. -Deromkring.
Se.
Stil jer op.
Lad.
Indtag jeres positioner.
-En enestående mand. -Det er min ven Dougal MacKenzie.
-Hvem er du? -Din prins - Karl Edvard Stuart.
Virkelig?
Jeg taler med prinsen.
En ære at møde Dem, Deres Højhed.
Rolig nu.
Giv ild!
Vi har fundet ud af det vi skulle vide. Det er nok.
Overgiv jer.
Bravo!
Hvis jeg havde 100 mænd som dig ville krigen være forbi i morgen.
Det ved jeg ingenting om, men jeg har desværre dårlige nyheder.
Jeg forstår.
Vi vil ikke angribe via Tranents Meadows.
Vi kan ikke komme til briterne og de kan ikke komme til os.
Vi bør trække os tilbage til Edinburgh i ly af mørket.
Og lade briterne belejre byen?
Fjenden er her, ikke i Edinburgh.
Du må finde en løsning på denne hårdknude-
-ellers tvinges jeg til at udpege en ny general.
Du er et heldigt asen.
-Du bør få set på det. -Det er bare en skramme.
Nu skal jeg skifte bukser. Dagens helt har gjort i bukserne.
Doktor MacPherson forlod åbenbart Tranent for nogle dage siden.
Men han efterlod sin lægetaske.
Instrumenterne får vi brug for, formentlig mere end lægen gør.
Vi må tage hånd om de sårede.
Og det ved jeg at vi kan.
Molly Coburn, du er stærk.
Dit job er at fylde spandene med vand fra brønden.
-Ja, lady Broch Tuarach. -Det er fint med Claire.
Fergus. Stop det.
-Jeg har glemt dit navn. -Alice McMurdo, madam.
Du er ansvarlig for honningvandet.
Hvordan kan forsødet vand hjælpe skudskader?
Ikke skaderne, men det hjælper til at holde blodtrykket oppe.
Det er vigtigt. Det mindsker også væsketab og forhindrer chok.
Fergus er ansvarlig for ild til kedlerne.
-Kvindearbejde. -Undskyld?
-Intet, frue. Jeg klarer det. -Tak.
Frue, den herre vil tale med øverstbefalende.
-Han har vigtig information. -Kan vi være alene lidt?
Sir.
-Richard Anderson fra Whitburg. -Lady Broch Tuarach. Claire Fraser.
Jeg har boet her hele mit liv.
Jeg kender området som min egen baglomme.
Der er en vej ned fra højderyggen hvor tropperne er.
En smal sti som går forbi sumpen og som fører til briterne.
-Jeg forstår. -Kan jeg tale med lord Murray?
Kan du finde din herre?
Hent ham nu. Han skal tale med mr. Anderson.
-Her? -Cirka. Jeg er ikke så god til kort.
-Stien er ikke markeret. -Men den findes.
Det er en smal sti som er svær at se i dagslys og umulig at se i mørket.
-Hvis man ikke ved hvor den er. -Og det gør du?
Det gør jeg.
Heldet har tilsmilet os. Det kom belejligt.
Hvis vi tør stole på knægten.
-Er du villig til at føre os over? -Der er ingen anden udvej.
Jeg vil ikke kæmpe, men jeg leder jer dertil.
Tak, mr. Anderson. Vi værdsætter deres hjælp.
Jeg ville ønske at John var her. Jeg vil gerne høre hans mening.
Jeg håber at han henter forsyninger til sin hær.
Enhver tøven kan blive fatal.
Vi tager af sted. Vi vender ikke tilbage før vi har sejren i vore hænder.
Jeg påstår ikke at det vil ske, men hvis jeg omkommer-
-ville jeg værdsætte at du ser efter Bess og stedet.
Jeg vil gøre det samme for dig.
Min Marina og mine seks børn?
Dem ville jeg ikke overlade til nogen.
Der er lidt mønter ved svinestien. Hun ved hvor det er.
Så er det afgjort. Mit er dit og dit er mit.
Du kan få mit sværd og min dolk.
Og min pung med alt indhold.
-Hvad fabler du om? -Hørte du ikke de to?
Det som er hans er hans. Det som er mit er dit.
Hvad skal jeg med et sværd som aldrig er blevet brugt?
Tror du at jeg behøver en fed mands sværd dinglende ved min hofte?
Jeg efterlader også Scarlet til dig.
Horen Scarlet?
-Hore på deltid. Barpige på heltid. -Hun er ikke din til at give bort.
Det er hun da.
Jeg giver hende til dig. Accepterer du?
Nu har du sagt det. Ti nu før vi rammes af det onde øje.
Hvis du ikke holder inde med at slibe bliver sværdet til en nål.
Du kan lige så godt lette dit hjerte.
Hvad det end er.
Det er bare...
Under et angreb har alle mænd en rolle at spille.
Man indser at angrebets udfald afhænger af ens handlinger.
Hvis man tvinges til at såre eller dræbe en mand-
-er der risiko for at man stirrer ind i hans øjne mens man gør det.
Hvis man skulle blive dræbt-
-ved man at mindet om en lever videre i klanen.
Ens død har en mening.
Men det her er anderledes.
Vi tilhører en hær på 2000 mand.
Min og din død ville være meningsløs.
500 eller 1000 mænd må dø for at vores død skal give en mening.
Ingen beroligende tanke før et slag.
Men det tynger mig.
Jeg har ingen trøstende ord at give dig.
I Paris var jeg tæt på at ødelægge mit ægteskab-
-da jeg prøvede at forhindre dette.
-Jeg fejlede. -Vi fejlede.
Hvis det er nogen trøst føler jeg det samme som dig.
Det er det.
Sørg for at få sovet i nat. Morgendagen bliver svær for os alle.
Jeg tror ikke, at nogen kan sove i nat.
Jeg beder om tilladelse til at kæmpe med jer.
Hvem skal se efter ilden på hospitalet?
Det kan en anden gøre. Jeg kan snige mig ind i general Copes telt.
Jeg kan stjæle hans sværd. Han kan ikke kæmpe uden.
Jeg tvivler ikke på din dygtighed, men hvem skal se efter kvinderne?
Samme person som ser efter ilden. Jeg ved ikke.
Hvad med lady Broch Tuarach? Hun er kun sikker i dine hænder.
Du må blive her. Forstået?
Det er tid. Vi skal sende den britiske hær til helvede.
Briterne har ikke en chance.
Er der ikke en anden kvinde som kan kysse dig farvel?
-Ingen vil have ham. -Ved denne tid i morgen...
...ligger jeg måske på slagmarken og forbløder.
Du ønsker vel ikke at jeg skal tænke, at du nægtede mig mit sidste ønske?
Du er skamløs.
Det er unødigt at sige farvel eftersom ingen af os skal møde vores skaber.
Næste gang vi ses fejrer vi vores sejr og får lidt at drikke.
Frue.
-Hold øje med Jamie. -Altid.
Vi kommer vel til at vinde i dag? Sådan lyder historien?
-Ja, i dag vinder vi. -Så gør vi det.
Af sted, soldat.
Få hvilet jer. Det er en ordre.
Har nogen set Fergus?
Jeg forlader jer nu, general.
Jeg er ikke general, men Skotland takker dig.
-Sørg for at prinsen holder sig her. -Skal ske.
Skal jeg minde om, at det her er min hær?
Jeg skal lede dem på slagmarken. Det er min ret og min skæbne.
Jeg har et sværd og jeg har trænet.
Dette oprør overlever ikke, hvis De dør.
Deres far vil ikke nyde at indtage tronen, hvis De ikke er med.
Det var fint sagt.
Men jeg tror ikke at min far har så stærke følelser for mig.
Men De skal blive bag fjendelinjen med kvartermesteren og generalen.
-De skal være lidt bredere. -Ja, frue.
Det ser fint ud. Fortsæt.
Jeg ved hvad I føler.
Jeg har været i jeres sted.
Frygten og usikkerheden.
Men vores mænd stoler på os og vi skal ikke svigte dem.
Kog dem igen. De skal være pletfrie.
Op!
"Den som sidder i den højeste skjul"-
-"har sin bolig i Den Almægtiges skygge."
Hent mere brænde. Vi behøver en masse vand.
"Herren er min tilflugt og min borg, min Gud som jeg stoler på."
Bid hårdt.
Ross? Følg med mig.
-Det gør mig ondt. -Gør dig ondt?
-Han er borte. -Claire.
Der er intet mere jeg kan gøre.
Kom tilbage!
Tilbage!
De britiske fanger er her.
Vi vil Dem intet ondt, men vi behøver hjælp.
Fordel dem efter hvor sårede de er.
-Følg med mig. -I to går derover.
-Læg ham i en seng. -Rupert behøver hjælp.
-Jeg kommer straks. -Nej!
-Alina, tag over. -Ja, frue.
Du må redde ham. Han må ikke dø fra mig.
Molly, det skal sys før det bliver inficeret.
Giv mig varmt vand, nål og tråd.
Hvor er Angus? Er han sprængt i luften? Fortæl!
-Hvad snakker han om? -Kanonerne. Det er intet.
Vil han overleve?
Bare jeg kunne svare på det, men han er stærk.
Hvis såret ikke bliver inficeret, så...
Lad mig se på dit hoved.
-Øjnene er klare. Har du kvalme? -Jeg har det fint.
Det kan være en mild hjernerystelse.
Bliv hos Rupert, men du må ikke sove.
Jeg erkender at jeg er dødtræt-
-men jeg vil holde øje med at den store mave går op og ned.
-Så længe den gør er der håb. -Ja.
Vi vandt, Sassenach.
General Cope trækker sig tilbage og efterlader mange døde og sårede.
Vi mistede ikke mere end 50 mand. Det var forbi på 15 minutter.
Hvis vi haft heste havde vi kunnet tilfangetage general Cope-
-og afsluttet oprøret denne morgen.
Hvor er Fergus? Han tog med jer.
Bare rolig. Han er derude.
Fergus! Din usling.
Hvorfor sneg du dig væk? Jeg burde hive dig i ørerne.
Har du det godt?
Jeg dræbte en engelsk soldat.
-Sig ikke det. -Jeg tror jeg dræbte ham.
Han faldt.
Jeg havde en kniv. Jeg stak ham.
Herregud, Fergus. Det gør mig ondt.
-Du er vel ikke såret? -Nej.
Jeg er bare træt. Meget træt.
Jeg skal give dig mad og lægge dig i seng.
Dougal MacKenzie.
Kender jeg dig?
Løjtnant Foster. Jeg fulgte Dem og lady Beauchamp til byen Brockton.
Den eneste ærværdige rødfrakke i lord Thomas' tropper.
Vil De venligst tage mig med til hospitalet?
Skal jeg bære dig til Tranent? Jeg er ikke færdig med arbejdet her.
Har De ikke slukket Deres blodtørst? I vandt en overlegen sejr.
Og der bliver mange flere.
En krigsleder burde vide bedre.
Jeg skal være ærlig: I kan ikke slå den britiske hær.
I vandt et slag, men I vinder aldrig krigen.
Nuvel...
Kun Gud kender svaret på det.
Jeg vil se efter dig i helvede.
Vi flygtede ikke.
Fedtlaget beskyttede hans indvolde.
Det må være den tredje portion han altid tog.
Han kunne sandelig spise.
Kan spise, mener jeg.
Tag det roligt. Du ser helt færdig ud.
Det har været en lang nat.
Hvad er det?
Det ser ud som du er blevet trampet på af en hest.
Det er jeg også.
Briterne havde så travlt med at flygte at en officer red lige over mig.
Fyld den her.
En hest har trådt på dine nyrer. Jeg vil se om der er blod i urinen.
Hold den mens jeg sigter.
Seks pence på, at du ikke kan derfra.
Det bliver ikke let, men for seks pence vil jeg gøre mit bedste.
Stilhed. Lad manden koncentrere sig.
Madam Fraser, Deres arbejde er meget værdsat.
Deres Højhed. Gå ikke i blodet. Gulvet er glat.
Jeg takker dig på min fars vegne.
Dine gerninger i dag vil blive husket i al evighed.
Hvis vi havde besejret udlændinge havde jeg været overlykkelig.
Men eftersom det var englændere gør det mig også trist.
Jeg siger til jer alle, at jeg tænker på begge lande-
-som i ærlighedens navn er ét land. Min far...
Sejren er vor! Nu skal vi fejre det.
-Dougal! -Hvad foregår der?
Har I taget jer af de afskum som om de var vore egne?
Briterne fik en lektion som de sent vil glemme.
Vi gør en ende på det.
-Mændenes død gør ikke sejren større. -Kalder du dem mænd?
Ja - mænd!
De er min fars undersåtter.
Og hver og en af dem er din bror.
Har du ingen kristen barmhjertighed?
James, fjern denne mand fra dit mandskab.
Det er ingen plads til hensynsløshed over for englændere i min hær.
Dougal MacKenzie er en ægte kriger, Deres Højhed.
Det er han, trods sine tåbelige udtalelser.
Hvis hæren skal vinde behøver vi alle krigere.
Ja, James. Og den hurtigste hest vinder sikkert løbet.
Men hvad hjælper det hvis rytteren kastes af sadlen?
Hvad skal jeg gøre med en så blodtørstig barbar?
Vi forfremmer ham, Deres Højhed.
Vi gør ham til kaptajn for det nydannede dragonregiment.
Giv ham 15 af vore bedste ryttere og heste.
Lad ham følge efter fjenden, rapportere når de flytter sig-
-og sabotere deres forsyninger. Sådan kan vi udnytte hans evner.
Og De slipper for at se ham igen.
Du har en skarp hjerne, James.
Du står i gæld til ham, din slyngel.
Sørg for at han ikke fortryder sin generøsitet.
Tak. Det mener jeg virkelig.
Jeg vil ikke give dig nogen grund til at fortryde din generøsitet.
Men jeg ved hvad du er i gang med.
Du forsvarer mig og forviser mig på samme tid.
En sådan plan er min bror Colum værdig.
Angus, hvordan går det med Rupert?
Tal til mig. Han er også min ven.
Claire.
Herregud, eksplosionen. Han har haft indre blødninger hele tiden.
-Angus. -Er der intet du kan gøre?
Jeg troede at sejren ville smage sødere.
Krigen smager bittert uanset udfalder.
Du havde ret om Prestonpans, trods alt.
Ja, det havde jeg.
Det betyder at jeg også har ret om katastrofen som venter ved Culloden.
Drik, drik, drik, drik
Drik for kongens helbred og bestående fred
Slut med strid og flere penge dermed
Mens vi er i live lad os drikke mjød
Der bliver ingen drikkeri efter vor død
Den som fornægter os en skål
Nu skal der drikkes, nu skal der drikkes
Drik, drik, drik, drik
Drikke gør vi aldrig uden skrål
Dansk tekst: OrdioVision