- Tidligere: - Jeg måtte rette hans hånd.
- De må sættes i isolation. - Du kan ikke gøre mere her.
Greven glemmer ikke det som skete.
Hertugen af Sandringham vil tale. Et meget usædvanligt dokument.
Vi kan infiltrere jakobitterne og finde en måde at ødelægge deres planer.
Din fætter i Paris kan sige god for os.
Hvad er det for en ild som brænder i dig? Beklager, jeg tvivlede på dig.
Pas vinhandlen i mit fravær. Til gengæld kan du bo i mit hus i Paris.
Må jeg ikke kende baggrunden for alle disse løgne?
Jeg lover at fortælle alt når tiden er inde.
Released on www.DanishBits.org
Stop ikke.
Et mere? Havde du mareridt igen? Han er borte, Jamie.
Han lever... i mit hoved.
Jeg kan ikke få ham ud.
Det vil ske med tiden, det lover jeg.
Jeg kan nok ikke sove mere i nat.
Jeg gennemgår ugens bogføring.
Black Jack Randall er død.
Jeg ved det.
Vi ses i morgen tidlig, Sassenach.
Jeg så at Madame har lagt sit tøj sammen igen.
Ja, Suzette.
Hvorfor insisterer Madame på at rede seng og lægge tøj sammen?
Gammel vane, tror jeg. Jeg er ikke vant til tjenere omkring mig hele tiden.
Men en fornem kvinde som Dem, desuden gravid, det går ikke.
Jeg skal prøve at være mere sjusket med mine personlige vaner.
Det ville virkelig gøre mig glad, Madame.
Jeg er væk et par timer. Det giver dig tid til at rede min seng igen.
De er alt for venlig, Madame.
Godmorgen, Madame. Deres vogn venter.
Selvfølgelig gør den det.
At passe et finere hus i Paris viste sig at være sværere end jeg troede.
Heldigvis havde Jared nøje udvalgt sine tjenestefolk.
Vi kunne stole på dem.
Selv efter flere uger var Paris et fascinerende sted.
Jeg betragtede de pittoreske gader og havde svært ved at tro-
- at den franske revolution snart ville farve gaderne røde af blod.
Sidst jeg var her var til festlighederne efter 2. verdenskrigs afslutning.
Jeg ville gerne helt op i Eiffeltårnet-
- men nazisterne havde lukket det under besættelsen.
Og nu var jeg her 100 år før det overhovedet eksisterede.
Jeg er straks tilbage.
Madame.
- Monsieur Raymond? - Maitre Raymond.
Hvordan kan jeg være disse smukke øjne til tjeneste?
- De er engelsk, ikke sandt? - Mit franske afslører mig.
Så skal jeg gøre det lettere for Dem.
Sennep... timian i valnøddeolie, men...
Hvad i himlen bruger De for at få den grimme lugt?
Deres næse er vist ikke kun til pynt.
Hvad angår lugten... Faktum er at det er blod.
Men ikke krokodilleblod?
Så megen kynisme hos så ung en person.
Nej, det er faktisk griseblod.
Grise er jo så meget mere tilgængelige.
Heldigvis er herskabet fra hoffet meget mere godtroende end Dem.
Jeg tænker på om De sælger katteurt?
- Nogen som har svært ved at sove? - Min mand.
Skyldes problemet for meget mad og drikke eller måske nervøst betinget?
- Mareridt. - Jeg forstår.
Så ville jeg foreslå... - Værsågod, Delphine.
Så ville jeg foreslå lægebaldrian.
I kombination med en anelse humle.
De ved vist meget om urter. Er De professionel?
Det afhænger af, hvad De mener med det. Jeg er healer.
Healer?
Jeg forstår.
Bygning og udseende er som beskrevet.
- Hedder De Claire Fraser? - Det stemmer.
- Er De også tankelæser? - Nej, men jeg husker navne.
Desuden hørte jeg om Dem og Deres dramatiske ankomst til vort land.
Greven nævnte ødelæggelsen af hans kopperramte skib og Deres del i dette.
Er De ven med Grev St. Germain?
Tværtimod, man kunne nærmere kalde os rivaler.
Et pænere ord for fjender. Og eftersom han er Deres fjende...
- må De være en ven af mig. - Tak, det kan jeg behøve.
Tag imod blandingen som en gave til Dem og Deres mand.
Bed ham blande det i en kop te før sengetid.
Jeg garanterer at han holder Dem vågen hele natten med sin snorken.
Du er dødsens.
Din venstre hånd er stadig svag som en kattekilling.
Der er ingen styrke i stive fingre.
- Tilfreds med det nye sværd? - Lettere end hvad jeg er vant til.
Jeg foretrækker en skotsk klinge.
For voldsomt, du blotter dig.
Kæmp imod.
Kom så, kæmp imod.
Nu er det nok!
Har I aldrig set to mænd udøve sværdets kunst?
Forsvind herfra! Alle sammen!
Ellers skærer jeg nosserne af jer.
Dueller er forbudt i Frankrig. De tror nok at vi dræber hinanden.
Endnu en forkert ting ved dette bedrøvelige land.
Se på mig. Jeg er helt færdig efter knap nok en time.
Det er luften. Røve og armhuler! For mange folk.
Skotland dufter vel ikke ligefrem som en kvindes boudoir?
Men det er jo lugten af dyr. Her stinker der af natpotte.
Savner du ikke lugten af frisk skotsk pløre?
Vil nødig indrømme det, men jeg savner lord Tyksak og Kæmpehoved.
Mener du Rupert og Angus?
Lord Tyksak.
Rupert kalder det muskler.
Men lille Angus har faktisk et usædvanligt stort hoved.
De savner sikkert også dit muntre humør.
- Vi bliver ikke her for evigt. - Nej, men det kan føles sådan.
Vi kom jo her for at forhindre et oprør.
I stedet er vi blevet vinhandlere. Vin skal drikkes, ikke sælges.
- Hvad skal jeg gøre? - Dræb slangen, skær hovedet af den.
Og hovedet er Karl Stuart. Dræb prinsen, så kvaser du oprøret.
- Jeg er ikke morder. - Nej.
Men der er sikkert mange her som vil have titlen for en håndfuld mønter.
- Vi ved ikke engang om han er i Paris. - Jeg finder ham.
Og så? Karls død vil indebære, at vi må tage hånd om hans far.
Foreslår du at vi også dræber Jakob?
Er din hjemlængsel nok til at myrde prinsen og kongen?
Sønnens død kan gøre Jakob mere opsat på at overtage Englands trone.
Jeg taler om handling og du giver mig logik.
Ja. Hvis det er handling du vil have...
- Hvordan går det med hånden? - Den heler.
Det her kom til dig i dag. Det er fra Jared.
- Endelig. - Jeg håber det er gode nyheder.
Bravo.
- Er mødet med jakobitterne på plads? - Bedre end det.
"Prins Karl Stuart ønsker at tale med Broch Tuarach, James Fraser"-
- "om den politiske situation blandt Skotlands klaner."
Jared foreslår at du møder Karl hos Madame Elise. Hvad er det?
Det er et bordel.
Deres Højhed, hvis jeg må sige noget.
Jeg vil gerne diskutere anledningen til mødet her i aften.
Jeg ville foreslå det samme.
Mine ærede herrer, som underholdning i aften-
- og almindelig opbyggelse præsenterer jeg...
Deres hustruer.
Se deres ansigter - rædselsslagne.
Værsågod, mine damer.
Slemme mænd!
Død og pine, hvilken vrede!
Hvilken frustration!
Og hvorfor? Fordi De herrer er her...
og Deres hustruer føler sig ensomme og ulykkelige.
Hvad de behøver er...
dildoer!
Derfor beundrer jeg franskmændene. De er så vidunderligt vulgære.
De lader aldrig deres fine manerer stå i vejen for deres basale instinkter.
Deres fornøjelser er virkelig enestående.
Tag dem som gaver fra jeres mænd som I aldrig behøver savne igen.
Behøver jeg sige mere end at disse genstande-
- kan købes eller lejes i dette etablissement.
Mine herrer, jeg takker Dem.
Brave, brave, bravissime! Meget dygtigt.
Tro mig, hvis jeg havde en kone ville jeg købe alle tre...
for afvekslingens skyld.
Franskmændene er sodomitter som ikke kan tillfredsstille deres kvinder.
Undskyld, men jeg bad ikke om Deres mening eller selskab her i aften.
Jeg følger ham overalt.
Min ven Jared Fraser påstår, at De er en seriøs mand.
Og De siger altid hvad De mener.
Tro mig, jeg håber det er sandt.
Jeg ønsker ikke at få endnu en spytslikker i min bekendtskabskreds.
Dem har jeg allerede nok af.
Sig mig, hvad er situationen i Skotland?
Er Deres klaner rede til at væbne sig?
Til at rejse sig mod forræderen som sidder på min fars trone?
Spørger De om klanerne?
Sandheden er at klanerne ikke engang kan blive enige om himlens farve.
Endnu mindre er de klar til at glemme gammelt nag og kæmpe mod briterne.
Nej, Deres Højhed.
De er ikke rede til at høre sækkepiben og bliver det heller ikke i mange år.
Det må jeg sige.
Hvis det er sandheden har jeg ikke hørt den før.
Defaitistisk snak fra en som påstår, at være jakobit.
Jeg forsikrer Dem, at jeg hader englænderne.
Jeg bærer arrene efter 200 piskeslag som en påmindelse hver dag.
De bad om sandheden og den har jeg givet Dem.
Vil De hellere, at jeg hvisker bekræftende ord i Deres øre?
Ord som leder Dem og hele Skotland til undergang?
Gud kræver at en katolsk konge sidder på Englands trone.
- Min far er den konge! - Det er også mit ønske.
Godt så.
Men at ønske har gang på gang vist sig at være nytteløst-
- mod den britiske hærs musketter. Præcis som oprøret i 1715.
Jeg vil ikke gentage lord Mars fejltrin.
Han tøvede da sejren var inden for rækkevidde.
En leder må frem for alt vise beslutsomhed.
Må jeg spørge om Deres Kongelige Højhed har været i Skotland?
Desværre har jeg ikke haft den fornøjelse.
Jeg tilbragte mine unge år i Italien da min far blev tvunget i eksil.
De må vide dette: Skotland er et smukt land.
Med dale, søer og bjerge.
Vi er et simpelt folk uden større kærlighed til udefrakommende.
Vi vil kæmpe. Vi har ofte kæmpet mod hinanden.
De beder os udgyde vort blod for en mere sympatisk på tronen.
Er det nok grund for en husmand til at bytte sin le ud med et sværd?
Forlade sit hjem, sine afgrøder, og gå ind i skudlinjen.
De har nu hørt sandheden fra to loyale skotter.
Hvad med Guds sandhed?
Thi kun Hans sandhed betyder noget.
Jeg siger jer begge-
- at det er Guds vilje at jeg, Karl Stuart, forener klanerne.
Det er Guds vilje at jeg er ledestjernen-
- thi jeg er rettelig Guds udstrakte hånd.
Vores mission vil lykkes, men det kræver penge.
Vi må få den franske finansminister Joseph Duverneys støtte.
Jeg er i landet uofficielt og kan ikke besøge hoffet.
Men De, lord Broch Tuarach...
De kan gå i mit sted.
Kan jeg, Deres Højhed?
Jeg ser at De har en sand patriots hjerte.
De er rede til at møde min vrede for at beskytte Deres landsmænd.
Ingen bedre mand kan hjælpe mig i denne nødens stund.
Gå til kong Ludvigs hof og vær min advokat.
For Deres prins, den retmæssige konge-
-og vor almægtige Gud.
Det skal jeg nok.
Deres Højhed.
Og nu behøver jeg en kvinde eller to.
Hør mine ord, er hun ikke en sjælden skønhed?
Che bella donna.
Det er ikke for sent at skære halsen over på ham.
Jeg er stolt af dig, Jamie.
Du talte fra hjertet og vandt alligevel prinsens tillid.
Han er en tåbe og en farlig en. Vi må stoppe ham.
Jeg vil nødig lægge Skotlands skæbne i hans hænder.
Det var jo bare et møde. Karl er ikke klar til at sejle mod Skotland.
- I har tid til at overbevise ham. - Det er desværre nytteløst.
Han lytter hverken til mig eller nogen anden. Han lytter kun til Gud.
Han har ret i en ting. Krig koster penge.
Uden finansiering er Karl hjælpeløs.
Vi må sørge for, at hans krigskasse forbliver tom.
Lad os håbe at finansministeren ser det som en dårlig investering.
Hvis et skotsk oprør kan planlægges på et fransk bordel-
- kan det måske også stoppes i det franske hof.
Næste trin var at få en indbydelse til Versailles.
Louise de la Tour Marquise de Rohan var blevet en nær ven.
Hun var varm og betænksom selv om hun-
- som andre med hendes status kunne virke overfladisk.
Din barbariske tyrker. Hvorfor er du ikke mere forsigtig?
Deres ubehag gør mig fortvivlet, Madame.
Men mærk hvor glat det er.
Ja, som en babynumse.
Og det værste er ikke overstået.
Lille stakkel. Synd at hun skal være i bur.
Collette er en sød lille røver, men hun har en tendens til at bide.
En mands bid er attråværdigt, men ikke en abes.
Mary! Mary!
Din bange lille pige. Hold op med at gemme dig og hils på min ven.
En irriterende lille pige. Jeg lovede hendes onkel at vise hende Paris.
Hvilket besvær.
Hold op med at holde om dig selv som en slave på et slavemarked.
- Jeg er jo næsten nøgen. - Uvidende barn.
- Skal jeg tage denne af og vise dig? - Nej, tak.
Så tag det roligt. Vi respekterer din uskyld.
Mary, lad mig præsentere en engelsk kvinde.
Lady Broch Tuarach, Claire Fraser.
Mary Hawkins, Madame.
Mary Hawkins? Jeg er sikker på, at jeg har hørt det navn før.
Jeg tror ikke vi har mødtes.
Jeg kommer nok på det.
Hvad fører dig til Paris, Mary?
Min onkel Silas Hawkins er her på forretningsbesøg.
Mary skal ægte vicomte Marigny, en velhavende enkemand.
Hvorfor en pige som snart bliver så rig ikke kan smile begriber jeg ikke.
Vicomte Marigny? Er han den ældre herre med alle...
Vorterne? Ja, det er ham.
Jeg forstår. Er det din onkel som har arrangeret ægteskabet?
En meget heldig forening, trods aldersforskellen.
Det var benene. Er Madame klar til mere tortur?
- Et øjeblik, dit monster. - Jeg bør nok klæde mig på.
Absolut ikke! Hendes ben er mere behårede end Collettes.
Ingen franskmand vil gå i seng med en abe.
- De siger de forfærdeligste ting. - Smil. Du har fået en ny ven.
Claire, du siger, at du gerne vil til hoffet.
Du skal gøre Mary og mig selskab til Versailles.
Tak, Louise. Jeg kan måske tage min mand med?
Hvis du behøver det.
Du vil nok more dig mere uden ham.
Jeg arrangerer et møde med Madame Tabanou.
Hun syr dig en kjole som passer til en dronning.
Hvilke vantro ansigtsudtryk. Har ingen fortalt jer det?
I Paris er et hårløst venusbjerg obligatorisk.
Mænd finder det helt uimodståeligt.
Det er så varmt og skønt når det stryges på...
og så smertefuldt når det fjernes.
Sådan er livet.
Claire! Hvad har du gjort ved dig selv?
Dit skød er bart.
Det er jeg klar over. Jeg var der da det skete.
Jeg har også fået lavet benene.
Det er slemt nok, men at skaffe dig af med sådan en dejlig skov...
Jeg tænkte at du ville blive fascineret, noget anderledes.
Ja, vist er det anderledes.
Men hvordan ser det ud?
Du kan jo selv se efter?
- Nogle tanker? - Mere kompliceret.
Meget glat.
- Synes du om det? - Du er en modig kvinde, Sassenach.
Jeg antager at det gør mig til en meget heldig mand.
Det er fint nok. Det gør ingenting.
Nu sover vi bare.
Ja.
To uger senere
Civiliseret. Meget civiliseret.
Du er nok den eneste med skæg.
Skal jeg barbere mig for en bande franske snobber?
Du kunne i det mindste have vasket knæene, dit svin.
Det har jeg gjort.
Så er vi vist alle klar til at tage afsted.
Prøv at undgå at forulempe alt for mange i aften, Murtagh.
Er du... gal, kvinde?
- Man kan se ned til ribbenene. - Slet ikke.
Kors, jeg kan se ned til navlen. Du vil vel ikke gå ud sådan?
Bestemt. Jeg var med til at designe kjolen.
Du godeste, Sassenach. Først dit skød, nu det her.
- Jeg venter i vognen. - Nej, det gør du ikke!
Det må vel være godt nok.
- Du kunne dække dig lidt til. - Det har jeg tænkt på.
Du behøver en større vifte.
Jeg kender alle de adelige familier.
Deres slægt, tilknytningsforhold. Er der nogen du vil møde...
Monsieur Duverney er vist en interessant herre.
En utroligt primitiv mand.
Men hvis han er her skal jeg nok finde ham.
Min lille vilde! Det er jo dig!
Annalise!
Claire, må jeg præsentere en gammel ven:
Annalise de Marrilac.
Annalise, det her er min hustru.
En fornøjelse.
Lad mig gratulere Dem med sådan en stærk og passioneret mand.
Ja, jeg er meget heldig.
Sig mig, kæmpede han i mange dueller for at vinde Deres hjerte?
Han vandt mit hjerte uden at skulle trække sit sværd.
Hvor synd, da jeg kendte ham var hans bedste ven klingen.
Er det sandt?
Det var bare en duel, en meget lille og ubetydelig duel.
Som jeg husker det gav jeg bare modstanderen en skramme.
Det ironiske er... Det er virkelig sjovt.
- Annalise giftede sig med ham. - Åh, hvor romantisk!
Han er død. Kopper.
Vil du gerne møde kongen? Han gør snart sin storslåede entré.
Jeg er god ven med hans hofmester og det er en perfekt mulighed.
Det vil være en stor ære.
Har De noget imod, at jeg låner Deres mand et øjeblik?
Bare rolig, jeg kan kun føre ham til kongens soveværelsesdør.
At klæde en konge på er en mandlig affære.
Det ønsker jeg ikke han skal gå glip af.
Murtagh? Gør du dem selskab?
- Hvad skal vi? - Bevidne kongens påklædning.
Det vil jeg ikke gå glip af.
Visse folk er begyndt at ignorere kirkens lære.
De fordyber sig i stedet i kætterske praksisser.
Så må kirken sørge for at folk holder sig på moralens vej...
og lade kongen i fred.
Kun i Frankrig må kongen have publikum for at skide.
Er I blinde? Ser I ikke at jeg lider?
Er man heldig får man æren af at tørre den kongelige røv.
Måske kongen bare kunne slappe af?
Eller koncentrere sig og vise, at kongen bestemmer over sine tarme.
Har kongen ikke prøvet alskens forslag?
Intet virker.
En forbandelse hviler over mig.
Jeg er lord Broch Tuarach fra Skotland.
- Vær så venlig at præsentere mig. - Undskyld?
Lord Broch Tuarach. Gør det, hvis De vil have en ende på kongens lidelser.
Deres Majestæt, lad mig præsentere...
Brack Terack fra Skotland.
James Fraser.
Hvis jeg må foreslå Deres Majestæt kun at spise gryd.
Hver morgen.
Gryd?
Sig mig, hvad er det for noget gryd han taler om?
Jeg tror at herren mener grød, Deres Majestæt.
- Grød, siger De? - Ja, det er hvad vi spiser i Skotland.
Virkelig?
Desværre har kongen aldrig haft smag for almuens mad.
Måske er det tid nu.
Ser De herren derovre? Monsieur Toutine.
- Mere kendt som Kødpølsen. - Må jeg spørge hvorfor?
Det har vist sig at han ikke kan beholde vedhænget i sine bukser-
- når en smuk ung kvinde er i nærheden.
Den seneste er Augustine.
Madame Fraser, hvad kalder engelske damer det mandlige lem?
Jeg har hørt nogle sige "Peter".
- Men andre foretrækker ordet "pik". - Pik?
Er det det bedste de kan komme på? Hvilket uheldigt udtryk.
Men hvad kan man forvente af englænderne?
De har sådan et umusikalsk sprog.
- Tag det ikke ilde op, kære. - Bestemt ikke.
Den stygge lille tøs. Hun har fundet en elsker allerede før brylluppet.
Næppe.
Undskyld, mine damer. Jeg trænger til lidt frisk luft.
- Endelig, Monsieur Duverney! - Du godeste, det lød som min hustru.
Min engelske veninde lady Broch Tuarach med den røde kjole-
-ser virkelig frem til at møde Dem.
- Den røde kjole? - Hun er meget spændt.
En veninde af Dem kan ikke være andet end fascinerende.
- Hvor er hun? - Hun ville trække lidt frisk luft.
Jeg skal præsentere Dem.
Det er ikke nødvendigt, Madame.
Jeg klarer det selv.
Lady Broch Tuarach, Deres bønner er blevet hørt.
- Undskyld? - De ville møde Joseph Duverney.
Eftersom det kun er mig som lyder det navn så er det mig-
-som De har ønsket at møde.
- Hvilken ære. Min mand... - Nej, nej, ingen snak om ægtefæller.
Lad mig i stedet tilbede Deres... fødder.
- Monsieur, jeg tror... - Gode gud!
At De har misforstået.
De behøver ikke spille koket.
Lad os udnytte denne korte stund og finde ekstase i hinandens arme.
Kom til mig, min lille mus. Lad mig høre dig pibe.
Nej, Jamie!
- Det var finansministeren. - Monsieur Duverney?
Ja. Jeg prøvede at sige det, men det gik så hurtigt.
Paris. Jeg vidste at kjolen ville medføre ballade.
Tag imod min oprigtige undskyldning for min afskyelige opførsel.
- Jeg accepterer Deres undskyldning. - Det gør jeg også.
Jeg takker Dem begge. Jeg fik vist for meget champagne.
Hvis min hustru havde set mig prøve at nedlægge endnu en kvinde...
Åh ja, min elskede har et iltert humør.
- Hun behøver ikke vide noget. - Gud velsigne Dem begge.
Jeg kan måske gøre noget for Dem?
- Deres venskab er nok. - Det har De!
Sig mig, synes De om at spille skak?
- Han er en mester. - Nej!
- Men jeg har da spillet et par gange. - Skønt. Så tager vi et spil.
Kongen!
Duverney, Deres konge værdsætter, at De har valgt at følge hans påbud-
- om at Frankrigs aristokrati gør sig bekendt med badets glæder.
Men vil De være så god i fremtiden at udføre Deres afvaskninger i enrum?
Det bliver som Deres Majestæt ønsker.
Gryd.
På æresord, De vil ikke fortryde det.
Den usle kujon!
Din Judas!
- Du skal betale for dit forræderi. - Murtagh!
Træk aldrig dit sværd i kongens nærvær.
Det medfører døden.
Der kommer en dag.
Hvis det er en undskyldning, hvilket jeg håber, accepterer jeg den.
Jamie, min kære dreng. Dejligt at se dig i fuld vigør.
Mrs. Fraser, hvilken glædelig genforening!
- Bare jeg kunne sige det samme. - Det skærer mig i hjertet.
Jeg fortjener det vel. Jeg forsikrer at jeg ville levere anken-
- til domstolen, men det var den forbandede Randall.
Det udyr insisterede på, at jeg gav den til ham.
Jeg havde intet valg. Kan I nogensinde tilgive mig?
- Det som er gjort er gjort. - Så sandt.
Det tilhører fortiden. Hvad laver I her i Frankrig?
Jamie har fået ansættelse hos sin fætter Jared.
Vinhandler? Hvilken lykkelig overraskelse.
Jeg tager tilbage til England i morgen, men vender snart tilbage.
Og når jeg gør vil jeg gerne prøve portvinen Belle Rouge-
- som jeg har hørt at han lagrer. Jeg må have en kasse.
- Hvor meget? - Jeg betaler 20 % over salgsprisen.
- Solgt. - På kredit, antager jeg?
Jamie og Murtagh kan tage et glas med vores nye ven, finansministeren.
Jeg ser at De allerede dyrker nye bekendtskaber med vigtige folk.
Hvor passende for Deres karakter.
Jamie må savne Skotland, men det er vel ikke sikkert for nogen af jer der?
Ja... og nu befinder vi os alle her.
På samme side.
Alle støtter vi jakobitternes sag.
De er jo engelsk aristokrat-
-hvilket gør Dem til landsforræder.
Tiden har vist ikke stækket Deres skarpe tunge, Madame.
Fyrværkeriet begynder snart, Deres nåde.
Hvis De skal hoste på nogen kan De vel finde noget tyende?
- Var det lidt for hårdt? - En smule.
- Er alt vel, sir? - Undskyld, Madame. Det er kronisk.
Lidt lægestokrose burde lindre halsen.
- Talte De ikke med Mary Hawkins? - Kender De hende?
- Henrivende pige. - Ja.
Har jeg ingen manerer? Mrs. Claire Fraser.
Må jeg præsentere min nye sekretær, Alexander Randall?
Navnet er intet sammentræf.
Alex er yngre bror til kaptajn Jonathan Randall.
Mrs. Fraser og Deres bror kender hinanden godt.
Så må jeg fortælle Jonathan, at jeg har mødt Dem.
Fortælle ham?
Jeg forstår ikke.
Er Deres bror ikke... død?
Det håber jeg virkelig ikke. Jeg fik brev fra Skotland i morges.
Kan jeg hjælpe med noget?
Jeg har det fint, tak.
Jeg må have hørt et falsk rygte om hans bortgang.
Jonathan blev såret i tjenesten, ganske alvorligt.
Men min bror har en meget stærkere fysik end mig.
Vidunderligt!
Skal det være så tordnende? Hent min vogn.
Jeg hørte knap nok fyrværkeriet.
Hvad ville der ske når Jamie fandt ud at Black Jack Randall var i live?
Ville hævntrang overskygge vores beslutning om at forhindre oprøret?
Burde jeg sige det til ham?
Selv om jeg holdt sandheden skjult ville han med tiden høre den.
Hvad ville der så ske?
---===DBRETAiL===---