Tidigare:
Black Jack Randall är död.
-Du fick en fiende idag. -Tack, jag behöver en vän.
Jenny hittade den här.
-Mary Hawkins. -Jag har hört namnet förut.
Jag trodde vi skulle stoppa upproret och ledaren Karl Stuart.
Gud kräver att en katolsk kung sitter på Englands tron.
-Han måste stoppas. -Vi ser till att krigskassan är tom.
-Det var finansministern. -Kan jag stå till tjänst på något vis?
-Alex bror är kapten Randall. -Jag måste berätta att jag träffade er.
-Är han inte död? -Det hoppas jag verkligen inte.
Ta hand om hästarna. Vi åker om ett ögonblick.
-Två brev från Monsieur Jared. -Tack, jag tar hand om dem senare.
Det var inte meningen att väcka dig.
-Ännu en lång natt hos Mme Elise? -Prins Karls tålamod tryter.
Igår kväll krävde han att jag ordnar möte med minister Duverney.
Det ska ske "subito". Det är direkt på italienska.
Jag vet vad det betyder. Det var inte mer än väntat.
Tänk att du har kunnat fördröja det ända till nu.
Kommer Duverney gå med på att möta prinsen?
Jag har ingen aning.
Jag har inte tid med det nu, jag måste resa iväg.
En myndighetsperson ska inspektera Jareds lager.
Sen fort till Versailles, schack och munvänder med Duverney.
Sen snabbt iväg till Elise i sällskap med ministern-
-och ännu en kväll i dryckens tecken.
Och ännu mer munväder med den där galningen till prins.
Men att förhindra Karls uppror är väl värt att förlora sömn över.
Du har förlorat mer än bara sömn.
Jag hinner sluta ögonen under resan tillbaka till palatset.
Men jag uppskattar din omtanke.
-Jag stinker visst av rök. -Och billig parfym.
Det hjälper inte mot mitt illamående.
Jag hade huvudet utanför vagnen, men det hjälpte visst inte.
Gå och lägg dig igen, Sassenach. Ni behöver båda vila.
Det hinner du innan testunden med Louise och damerna.
Det vill jag inte bli sen till.
Det är ett tröttsamt dagsverke.
Idag kanske blir dagen när du erhåller viktig information-
-som kan stoppa Karls upprorsförsök en gång för alla.
Vem tänker ge mig sådan information? Louise? Madame Geyer?
Gode gud, jag tror inte det är sant? Han är borta.
Sawney. Jag har haft honom sen jag var liten grabb.
Han finns säkert här någonstans.
Be tjänarna söka igenom huset efter en liten träorm.
-Oroa dig inte, vi ska leta noga. -Jag överlåter det åt dig.
Hälsa dina damer från mig.
De är inte mina damer.
-Jag kan inte äkta en fransman! -Är det något fel på fransmän?
Känner du inte till något om fransmän? Hur de...
-Vet du vad hon menar? -Tyvärr inte.
Du vet förstås inte. Din make är så omtänksam och snäll.
Jag vet att han inte besvärar dig på det sättet.
-Menar du... -Sådant de gör i sängen.
Min kammarjungfru säger att de sticker upp sin sak mellan dina ben.
-Nej? -Jo!
En engelsman eller till och med en skotte...
Jag menade inte så. Men en man som din make-
-skulle väl aldrig tvinga sin hustru till något sådant?
Vi måste nog prata, Mary.
-Så gör inte män där jag kommer ifrån. -Var är det? Månen?
Seaford i Sussex.
Jag hittade den här på min farmors vind i Sussex.
Var även hon historiker?
Alla i familjen skrev ned födslar, dödsfall och giftermål i bibeln.
Denna går tillbaka sju generationer.
Enligt den här fick din älskade make sin start 1746-
-...när Jonathan Wolverton Randall... -...äktade miss Mary Hawkins.
Är allt väl, ma chère Claire?
Jag hoppas att jag inte har förolämpat dig?
Jag måste nog ha anat detta.
Hade Jack Randall verkligen dött i fängelset kunde han inte ha äktat-
-Mary Hawkins och fött Franks förfader.
I så fall skulle Frank själv aldrig existera.
Jag hade väl inte tillåtet mig själv att tänka på det förut.
Nu stod jag inför vetskapen att Franks existens var avhängig av-
-att Jack levde i åtminstone ett år till.
Välkommen hem, Madame. Ni har middagsinbjudningar till nästa vecka.
Ett tackkort från Madame Cholbi. Letandet efter träormen fortsätter-
-utan framgång och jag hittade den här i köket.
Är det Madames?
Jag gav den till Suzette för lagning.
Suzette, bad jag dig inte att laga...
Behövde frun något?
Nej.
Jag ber inte om ursäkt för att jag tillbringar tid med kammarjungfrun.
Det du gör på ledig tid angår inte mig.
Just det.
Men har du inget vettigt att göra?
Det har åtminstone Suzette. Det är trots allt mitt på dagen.
Det har jag faktiskt inte.
När blev du så struntförnäm när det gäller älskog?
Lägg dig inte i andras affärer. Glöm inte vem som är frun i huset.
Förlåt mig, Murtagh. Det var oförskämt av mig.
Jag är...inte mig själv.
Nej, det är du inte.
-Jack Randall lever. -Va?
Nej, jag såg honom dö med mina egna ögon.
Han förblödde på golvet i Wentworthfängelset.
Hans tillfrisknande var tydligen mirakulöst.
När vi var vid Versailles talade jag med hertigens sekreterare-
-som råkar vara Alex Randall.
Hans bror.
-Tillfrisknat? -"Skadad under tjänsteutövning."
Herre min skapare. Randall är djävulens avkomma.
-Har du berättat för Jamie? -Nej.
-Bra. -Är det bra?
Såvida du inte vill att han hämnas.
Det slutar säkert med att Jamie hängs oavsett om Randall dör.
Men mitt liv bygger på en lögn.
Du hemlighåller det för att rädda hans liv.
Och om det hindrar grabben från att gå en säker död till mötes-
-så hoppas jag du håller hemligheten för dig själv.
Tack.
Om du inte misstycker ska jag avsluta mina affärer med din kammarjungfru.
-Har du funderat på preventivmedel? -Preventiv?
Glöm det. Jag ordnar något till Suzette.
Vårt engagemang i Österrike har tömt våra resurser.
Kungen finansierar inte fler utländska äventyr.
Men jag är här för att spela schack och jag tänker vinna på tre drag.
All denna politik.
Men schackspelet är högklassigt.
-Hur länge planerade du det där? -Ända sedan din spanska öppning.
Nu tar jag dig!
Schack.
Du vinner...igen.
Väl spelat.
Men om jag tillåts ta upp ett mer brådskande ärende.
När vi först träffades erbjöd du mig hjälp om jag skulle behöva det.
Om du behöver min hjälp, James, skadar det inte att förlora emellanåt.
Jag vill inte ge dig en sådan enkel seger.
Du har min tillåtelse att respektera mig mindre.
Hur kan jag stå till tjänst?
Berätta för prins Karl det du berättade för mig.
Att kung Ludvig inte har för avsikt att finansiera upproret.
Vill du avskräcka prins Karl från att inleda upproret?
Varför?
Skottland och vårt folk har inte råd med ännu ett misslyckat uppror.
Vi kan inte invadera utan tillräckliga resurser.
Jag kan inte tala officiellt till ett sändebud som inte erkänts av kungen.
Givetvis.
Men om du träffar Karl på en plats som värderar diskretion högt...
-Var skulle det vara? -Madame Elises hus.
Jag har inte besökt det på flera månader.
-Min hustru... -Behöver inget veta.
Du kan säga att du bara är ute med mig och spelar schack.
Det här måste givetvis stanna mellan oss, mäster Raymond.
Givetvis, greven.
Madonna! Vad trevligt att se er igen.
Ni känner visst redan greven?
Ja, vi är bekanta med varandra.
Det är vi verkligen.
Är ni alltid lika vänlig mot era så kallade fiender?
Ibland tvingar gemensamma intressen oss att umgås med folk vi inte gillar.
Kom in och berätta hur jag kan stå till tjänst.
Jag vill förhindra en graviditet.
-Inte för min skull. -Bra, bra, bra.
Då skulle jag nog använda gråbo. - Delphine, kan du titta i lagret?
Aconitum Napellus. Äkta stormhatt?
Var försiktig, Madame.
Jag vet att det är giftigt. Jag känner inte till några medicinska fördelar.
Inte jag heller, Madame.
-Ändå säljer ni det i er butik. -Jag har det i min butik.
Till kunder som vill förgifta sina fiender säljer jag Cascara-sagrada.
Effekten är nästan omedelbar. Magen försöker rensa sig själv.
-Ni förstår poängen. -Fienden lider svårt, men dör inte.
Exakt.
För att bli frisk tillkallas präst eller ett slags trollformel utförs.
Ingen dör och kunden blir nöjd.
Ni är alltså både en listig affärsman och filantrop.
-Vem är preventivmedlet till? -Min kammarjungfru.
Vanligtvis brukar kammarjungfrun köpa preventivmedel till frun-
-så hon kan upprätthålla skenet av trohet.
Jag är en ovanlig fru.
Jag brukade åtminstone vara det.
Hur sa, Madame?
Det var inget särskilt.
Det känns som om mitt liv blir mer och mer konventionellt för varje dag.
Och så även jag.
Men det är av föga vikt.
Har ni funderat på att praktisera era medicinska kunskaper?
-L'Hopital des Anges behöver hjälp. -Vad är det?
Ett välgörenhetssjukhus nära katedralen.
Nunnorna som driver det gör sitt bästa, men förlitar sig på frivillig hjälp.
Alla är inte lika bildbara som ni.
Eller i så stort behov av att hjälpa andra.
Till er kammarjungfru.
Är det för detta han skyndade hem så att jag kunde följa med er?
Du behöver inte följa med in. Du kan vänta vid vagnen.
-Jamie skulle inte gilla det här. -Han är lycklig om jag är lycklig.
-Snälla. -Bort med händerna!
Annars behöver du uppsöka vård.
-Är det som Madame föreställde sig? -Ja, exakt.
-Är de där läkare? -Så nära vi kan komma.
De intresserar sig för läkekonsten.
Monsieur Lovrien är slaktare och vår muskel- och skelettspecialist.
Monsieur Parnelle tillverkar takstolar.
Men här är han expert på uroskopi.
-En hund på ett sjukhus? -Det är Bouton.
Där har vi moder Hildegarde. -Moder, här är lady Broch Tuarach.
Broch Tuarach? Är ni från Skottland?
England. Min make är skotte.
Hur kan vi hjälpa er, Madame? Är en av era tjänare här idag?
Som jag nämnde för syster Angelique har jag en del medicinsk kunskap.
Jaså minsann?
Syster, var vänlig och visa frun något hon kan göra.
Kom, Bouton.
Det var urin.
Men utan lakmusprov är urintester meningslösa.
-Kan ni tala om vad hon lider av? -Möjligtvis.
-Är ni törstig? -Alltid, Madame.
Jag är alltid hungrig.
Ändå verkar inte köttet fastna på mina ben hur mycket jag än äter.
Jag misstänkte orsaken direkt, men försökte minnas-
-vad diabetes kallades på 1700-talet.
Jag tror att hon lider av...
...sockersjuka.
Kan ni säga om hon tillfrisknar?
Det gör hon inte. Hon har mindre än en månad kvar.
Det är vad monsieur Parnelle sa.
Jag har aldrig träffat en kvinna som känner till uroskopi.
Ni kan hjälpa syster Angelique lägga om ett sår-
-på en ung pojke med skrofler.
Ursäkta, herrn.
Hans Majestät tänker bevilja Spaniens kung ett lån-
-vilket i sin tur har gjort att franska köpmän flyttar sina affärer utomlands-
-för att undvika skattehöjningarna som vi har lagt på.
Jag förstår precis. Det är dyrt med krig.
-Ja, både i blod och guld. -Precis!
Därför besvärar jag aldrig kung Ludvig med tomma löften eller fickor.
Var så säker.
Jag har redan säkrat största delen av kapitalet som behövs för vår sak.
-Jaså? -Ja.
Vi har nästan allt som krävs för att finansiera vår kampanj.
Jag förstår.
Jag har kanske missuppfattat Ers Höghets position.
Jag har haft möten med förmögna och inflytelserika medlemmar-
-av den brittiska aristokratin som anser min far vara rättmätig kung.
Dessa patrioter är villiga att finansiera hans återkomst.
De har lovat en summa som kan räcka för att uppnå vårt gudomliga syfte.
Min vän James är förstummad.
Jag är glad att se dig både lättad och chockad, James.
Det var sanna ord, Ers Höghet.
Lättnad och chock.
Jag gläds också av denna upplysning.
Men mot bakgrund av detta undrar jag vilken roll min kung ska spela?
Om kung Ludvig stöder oss erbjuder jag Frankrike en allians-
-med Storbritannien i segerns efterdyningar.
Storbritannien och Frankrike som allierade?
Det skulle förändra världen, Ers Höghet.
Men då måste Frankrike stå på vår sida nu.
Lägg till era pengar och hjälp mig säkra segern.
Fyll tomrummet mellan det jag har och det jag behöver så ger jag er världen.
Jag ska tala med kungen i Ert ställe, men jag behöver bevis på-
-att Era engelska patrioter och rika krigskassa existerar.
Det ska ni också få.
Låt oss fira. Drick.
Claire?
Claire!
Suzette!
-Ja, herrn. -Var är min hustru?
Hon har inte återvänt sedan hon gav sig av med monsieur Murtagh tidigare.
Tack.
Jamie?
Vad bra att du är här. Jag har haft en underbar dag.
Jag stack hål på två bölder, lade om smutsiga förband-
-och såg en patient med skrofler.
Resan hem var full av berättelser om blod, var och kallbrand.
Var har du varit? I alla fall inte hos Madame Louise.
På L'Hopital des Anges. Känner du till det?
Välgörenhetsinrättningen? Vad gjorde du där?
Jag ska ta mig något att äta.
Jag sa ju att han skulle misstycka.
Jag hörde att de behövde folk med mina kunskaper så jag erbjöd mina.
Moder Hildegarde är en riktig naturkraft.
Hon var ett musikaliskt underbarn och gudbarn till kung Ludvigs farfarsfar.
Hon tänker inte behandla mig annorlunda-
-men när hon såg mig smaka urin ändrade hon sin uppfattning något.
Jag ska nog vinna över henne på min sida.
Vad är det? Jag trodde att du skulle vara glad för min skull.
-Trodde du det? -Ja.
-Vad står på? -För det första är du havande.
Du kan ju smittas av någon vidrig sjukdom.
Hur blir det med barnet? Har du inte tänkt på det?
Självklart.
Jag behandlar bara patienter med skador, inte sjukdomar.
-Eller sjukdomar som inte smittar. -Varför ta risken?
Det var länge sedan jag kände att jag var till någon nytta.
Jag behöver känna att jag presterar. Jag behöver ett syfte.
Var inte syftet att bo i den här gudsförgätna stan-
-att förhindra upproret?
Det är fortfarande syftet.
Hur kan punktering av bölder och urinprov hjälpa oss rädda Skottland?
Vad vill du hellre att jag gör, Jamie? Går med dig till Elises hus?
Eller ska jag sköta vinhandeln i ditt ställe?
Jag vill kunna diskutera mina problem med min fru när jag kommer hem.
Ikväll berättade prinsen att han har samlat in pengar-
-från flera framstående engelsmän.
-Kan det vara sant? -Jag vet inte.
Men prinsen erbjöd Duverney allians med England.
Jag kunde bara sitta där och känna hur vinet surnade till i magen.
Omöjligt. Storbritannien och Frankrike blir inte allierade förrän om 100 år.
Jag vet bara att Karl är listigare än han ger sken av.
Han har hemligheter och jag vet inte hur jag ska göra.
Jag är ledsen, Jamie. Det är jag verkligen.
Det var min idé att ändra framtiden och förhindra upproret.
Och nu hänger allt på dig.
Jag ska försöka hjälpa dig på alla sätt jag kan.
Det var därför jag kom hem och letade efter dig.
Istället var du ute och roade dig med grötomslag och trolldrycker.
Jag försäkrar dig att det inte var något nöje.
Jag hjälpte människor.
Men det får mig att må bra och ger min dag innehåll.
Än jag då?
Dagar, nätter umgås jag med prinsen för att lirka fram hans hemligheter.
När får jag känna mig lycklig och hitta mening med min tillvaro?
Jag förstod att det inte skulle tas emot väl.
Hur kan det finnas kärlek i äktenskapet om den saknas i sängen?
Kammarjungfrun vet vad som sker och inte sker i fruns budoar.
Magnifikt, inte sant?
Och detta vackra konstverk är tillgängligt för närmare inspektion...
...ostört.
Du.
Pojke!
Flytta på er!
-Släpp mig, vidrige engelsman. -Engelsman?
För det första är jag en vidrig skotte.
Och du ska inte gå nånstans.
Visst, ta mig till polisen så ska jag söka upp er fru.
Jag ska berätta att ni går till horor.
Ingen polis.
Min fru skulle inte tro dig, men madame Elise uppskattar inte tjuvar.
Madame Elise dödar mig om hon tror att jag stjäl från hennes kunder.
Hon är inte precis den förlåtande typen.
Men jag gör det inte varje kväll.
Bara när det är mycket att göra och herrarna är väldigt berusade.
Jag är inte intresserad av dina metoder, utan av dig.
-Jag är ingen hora. -Jag vill inte ha det heller.
Vad vill ni då?
-Jag vill erbjuda dig ett jobb. -Ett jobb? Som vad?
-Precis det du har gjort hittills. -Släpp ner mig! Sluta!
Du får behålla det här, men från och med nu stjäl du för min räkning.
Din lille skitunge!
Den här ormen är min.
Hur mycket betalar ni för den?
Vem sjutton är du?
Vad gör du i mitt hus?
-Madame har väldigt vackra bröst. -Du sa samma sak till Suzette.
-Det var ingen vidare komplimang. -Men damerna hos Elise...
...var alltid väldigt generösa när jag sa så.
Även Suzette. Hon gav honom kycklingklubban.
Intressant, men jag vet fortfarande inte vem du är.
Ta med honom till tjänstebostaden. Suzette ordnar bad och rena kläder.
Vänta. God natt, Madame.
Jösses.
Säng och bad?
Han är ficktjuv och heter Fergus.
Egentligen Claudel, men det var för omanligt.
-Så du bjöd in honom till vårt hem? -Jag anställde honom.
Anställde?
-Behöver alla fina hem ficktjuvar? -Det ingår i min plan.
Vi behöver information direkt från prinsen.
Information i form av brev från hans far och andra finansiärer.
Och framför allt från rika engelsmän, om de nu existerar.
-Ska Fergus stjäla brev? -Ja.
Vi kopierar dem och han lägger tillbaka dem innan någon märker nåt.
Det är en bra plan.
Tack.
Då så. God natt.
Dagarna gick och våra vardagsrutiner höll oss fullt upptagna.
Fergus hjälpte Murtagh stjäla brev från prinsen.
Jamie tillbringade dagarna i prins Karls sällskap...
...som fortsatte visa talets konst utan att bli särskilt specifik.
Mina dagar, frånsett mitt sociala umgänge, tillbringades på sjukhuset-
-där jag lärde mig uppskatta moder Hildegardes medicinska kunskaper.
Jamie och Murtagh försökte pussla ihop jakobiternas planer-
-och få reda på om det fanns en engelsk konspiration.
Eller om det bara var prinsens knep för att återinsätta fadern på tronen.
Vi måste få tillbaka breven innan de upptäcker något.
Är det kung Jakobs signatur?
Jag känner igen den vid det här laget, men allt annat är skrivet i kod.
Sigillet hade tagits bort minst tre gånger innan.
Det är fler som intresserar sig för familjen Stuarts korrespondens.
-Kan du dechiffrera dem? -Det mesta är ganska enkelt.
Det pratas mest om familjeskvaller. Det vill de väl hålla hemligt.
Det här tror jag att jag kan lösa, om jag bara kunde fokusera blicken.
-Vad är det här? -Musik, din idiot.
Det ser jag väl, men varför står det i ett brev?
Jag har själv försök tyda det. "A Song of the Country".
Den handlar om en härlig dag på en äng.
-Är det ännu en kod? -Kanske.
Men koden och noterna har inget med varandra att göra.
Det kanske inte är kod.
Det kan vara är en av Karls musikaliska vänner i Tyskland.
Ja, men meddelandet på tyska skickades från England.
En kod i musiken?
I morgon kan du fråga efter en musikkunnig som talar tyska.
Jag känner någon som kanske kan läsa det.
Men du kommer inte att gilla det.
Huden är rosa, ingen lukt eller mörka strimmor.
Men hans urin är mörkt och luktar och han är varm.
Kanske en sekundärinfektion i urinblåsan eller blindtarmen?
Han är inte öm i buken.
Kolla munnen, Bouton.
Öppna munnen.
Nej, ni har rätt. Det är inte det.
Fortsätt leta, Bouton. Men försiktigt, han har ett brutet ben.
Duktig, Bouton! Du hittade det.
Men det har nästan läkt och är inte infekterat.
Inte?
Ser ni? En dold varböld.
-Ska jag hämta monsieur Forez? -Nej, jag klarar det.
En liten skalpell, alkohol och tyg, tack.
Såret var läkt på utsidan, men under huden var det infekterat.
Det låg gömt bland muskelfibrerna och visade inga ytliga symtom.
Åtminstone inte för mänskliga sinnen att upptäcka.
Det här kommer att göra ont, men sen mår ni bättre.
Pincett.
-Voilà! -Ja, hon kommer att bli perfekt.
Ursäkta mig.
Jamie?
-Vad gör du här? -Jag...behöver hjälp.
Musikalisk sådan.
Du sa ju att moder Hildegarde är en duktig musiker.
Jag hoppades...
...undrade om det är något konstigt med musikstycket, hur det är skrivet.
Kan ni försäkra mig om att det här varken är olagligt eller farligt?
Jag lovar, om min make frågar er är det av en god anledning.
Det där är melodislingan. Sen upprepas den i olika variationer.
Jag har sett något som påminner om det här.
En tysk gammal vän till mig, Herr Bach, har gjort något liknande.
Johann Sebastian Bach?
Det förvånar mig att ni känner till honom.
Han skickar mig saker ibland. Han kallar dem uppfinningar.
De är faktiskt riktigt begåvade.
Men hans musik är tyvärr inget man vill lyssna på.
Begåvat, men det saknar hjärta.
Det här är en klumpig version av det där.
Goldbergvariationerna.
Er mystiske kompositör har upprepat samma melodi av Herr Bach...
...nästan. Men han har ändrat tonart varje gång.
Tonart? Är det ovanligt?
Javisst, fem ändringar i ett sådant kort stycke?
-Vissa ändringar saknar syfte. -Inget musikaliskt syfte.
-Tonarten är nyckeln. -Precis.
-Vilken tonart? -I musiken. Någon har sjuk humor.
Nog är den sjuk alltid.
Vid två sänkta halvtoner tar man varannan bokstav i sektionens början.
Tre förtecken betyder att man tar tredje bokstaven från slutet.
-Blir det begripligt? -Ja, det blir det.
"Jag har framgångsrikt avslutat förhandlingar med våra tre partner."
-Så engelska konspiratorer finns? -Ja.
"Jag kan garantera 40 000 pund till ert förfogande". 40 000 pund?
Det är mycket pengar, men det räcker inte att finansiera ett krig.
Så Karl ljög för Duverney.
Duverney är smart nog att förvänta sig en liknande summa.
40 000 vinner inga krig, men det kan övertyga Duverney och kungen-
-att jakobiterna har en chans.
"Jag kommer till Paris vid månadens slut och ser fram emot vårt möte."
Det är bara undertecknat "S".
En bokstav kvar. En namnteckning, antar jag.
-S... -Sandringham!
-Han har förhandlat med Dougal förr. -Dougal är hängiven jakobit.
Han garderar sig inför Stuarts återupprättning.
Om vi kan övertyga Sandringham att det här är en dålig investering...
Vet ni vad det här betyder?
Vi har löst det.
Det här måste firas! - Whisky!
Sandringham? Du vet vad som händer om Jamie träffar honom.
-Han får reda på att Black Jack lever. -Du måste berätta för honom nu.
Ni anar inte hur skönt det känns att göra framsteg-
-efter att ha kämpat i motvind så länge.
Vi har fortfarande problem som måste lösas.
Men vi ska nog lösa dem också.
Skål för...
...moder Hildegarde.
Utan hennes hjälp vore fienden fortfarande okänd för oss.
Skål för min fru...
...som alltid finns där när jag behöver henne.
Vad är det, Sassenach?
Det är så underbart att se dig så glad.
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com