-De kaller meg heks. -Er du det?
-Jeg tror at jeg kan redde ham. -Jeg kjenner helvetes svoveldamp.
Stakkars Jamie. Han tvinges til å dele seng med en kald, engelsk merr.
Jeg har en elsker. Det er Dougal MacKenzie.
-Hun bærer mitt barn. -Dra herfra i dag.
-Forviser du meg? -Han gjør deg selskap.
Hold deg unna Geillis Duncan. Hun har ikke lenger Arthurs beskyttelse.
Et brev til deg fra landsbyen.
-Du er anholdt for hekseri. -Hvem beordret det?
-Her er den andre trollkvinnen. -Hva har jeg gjort?
Det får du høre under rettssaken.
Hvor er vi?
Du hørte hva fangevokteren sa. Det er tyvenes hull.
Er det noen andre her?
Skrukketroll og rotter store som katter.
-Skyld deg selv. -Er det min feil?
Jeg ba deg flykte.
Akkurat da vaktene kom til døren. Det var kanskje du som sendte dem.
Det var Laoghaire. Hun lurte meg til huset ditt med brevet.
Hun så oss da vi ble ført bort.
Jeg bevarte hemmelighetene dine. Du skulle ha bevart mine.
Jeanie fortalte hvor du var i skogen. Om du ville holde det hemmelig,-
-burde du ikke danse naken under fullmånen og ofre til åndene.
-Tror du at jeg er en heks? -Selvsagt ikke.
Du drepte kanskje ikke Dougals kone, men du drepte Arthur.
Det var ikke med hekseri, men med god gammeldags gift.
Tar jeg feil?
Jeg begynte med hvit arsenikk for noen måneder siden.
Jeg tenkte at det ville ta livet av Arthur før magen ble for stor.
Så skulle du være fri til å gifte deg med Dougal.
Det er en gutt.
Han sparker.
Mat til heksene.
Vent. Jeg må snakke med deg. Det har blitt begått en feil.
-Sier du det? -Jeg er Claire Fraser.
Jeg er gift med James Fraser, nevø av lairden.
Og jeg er kong Artur.
Kong Artur var mer attraktiv enn den slimete padda.
Vi kommer ikke til å være her lenge.
-Dougal redder oss. -Nei.
Det gjør han visst.
Jamie sa at Dougal fortalte Colum om dere affære og barnet.
Colum beordret ham til å delta i konas begravelse og holde seg unna.
Han sendte Jamie med ham.
Ingen kommer, Geillis.
-Skal vi dele? -Jeg er ikke sulten.
-Hvor lenge holder de oss her? -Til rettssaken.
De skal tilkalle heksedommerne.
Legg deg ved siden av meg. Det blir varmere.
-Vi skal brenne heksene. -Det har begynt.
Jeg antar at det bedre å brennes som heks enn å fryse i hjel.
Unna. Ta henne opp.
Flytt dere.
Kom an.
Unna.
-Er det det jeg tror det er? -Det er neppe en maistang.
Gjør plass for de anklagede.
Bevisene påviser at de anklagede,-
-Geillis Duncan og Claire Fraser står anklaget for hekseri
...som har forårsaket smerte, lidelse og død-
-mot folk i Cranesmuir ved å utøve de uhellige kreftene.
Jeg kjente ingen blant tilskuerne. Ingen fra slottet Leoch.
Min kunnskap om hekseprosesser var at den anklagede sjelden gikk fri.
Gjør plass. Jeg krever å få delta.
-Hvem er du? -Edward Gowan, ærede dommer.
Advokat og tilhører Writer to the Signet i Edinburgh.
Slipp ham inn.
Hva fører deg hit, sir?
Hekseloven fra 1563 ble erstattet av en ny liv i 1735.
Denne rettssaken er dermed ulovlig.
Dette er en ad hoc-rettssak som utføres av kirken.
Det gleder meg at vi ikke bruker engelske lover,-
-men du vil sikkert ikke avvise våre stolte skotte tradisjoner.
-Vi er vel fremdeles i Skottland? -Ingen har hevdet noe annet.
I Skottland har man rett til forsvarsadvokat ved en rettssak.
Det ble ikke tilbudt de anklagede i hederlige, gamle England.
Jeg vil derfor tilby mine tjenester til de anklagede.
La gå. Innta din plass.
-Vi kaller det første vitnet. -Jeanie Hume.
Jeg har arbeidet som husholderske hos paret Duncan i fem år, ærede dommer.
Har du bevitnet noe merkelig under den tiden?
Det var mange kvinner som kom og ville ha-
-kjærlighetsamuletter og talismaner med mer.
Fru Duncan ga dem gjerne bort.
Har du sett at fru Fraser har samarbeidet med fru Duncan?
Mange ganger. De har samlet urter på jordene.
Og de blandet miksturer sammen.
Stakkars herr Duncan visste ingenting.
Jeanie var veldig detaljert i anklagene sine.
Hun bygde opp en overbevisende sak mot oss.
Det var fælt hva den søte mannen kom ut for.
Jeg har hørt fru Duncan synge utenfor døren der herr Duncan sov.
-Hva slags sang? -Illevarslende besvergelser.
Det fikk kattene til å forlate huset. Dyr har en følelse for sånne ting.
-De kan lukte seg til ondskap. -Vi må la en katt vitne.
-Herr Gowan. -Stemmer det ikke, fru Hume...
-...at du var ulykkelig hos Duncan? -Jeg var ganske fornøyd.
Du søkte arbeid på slottet Leoch siden du fikk for lite betalt.
Du kalte herr Duncan "en fisende gammel bukk"-
-og at kona hans var "et rotehue".
Det var ikke eksakt de ordene.
Dette er ikke annet enn en misfornøyd husholderske.
Sett deg.
Vi kaller neste vitne, Robena Donaldson.
Min mann og jeg hadde et sykelig barn.
Han var født frisk, men ble ynkelig og klen.
Vi visste at det var en bytting.
Vi plasserte det ute i skogen-
-og så på det under natten for å se at alvene byttet barn.
Men ved daggry så vi henne.
Hun tok barnet i sin grusomme favn.
Og uttalte merkelige besvergelser.
Da solen hadde stått opp gikk vi fram og tittet.
Vi fant byttingen død oppe på åsen.
Vi så ingen tegn på vårt eget barn.
Det var hun som hadde gjort onde ting. Jeg vet det.
Jeg var der, men jeg prøvde å hjelpe barnet ditt.
-Så du innrømmer? -Heks.
Jeg er healer og kunne ikke overgi barnet. Jeg prøvde å redde det.
Ikke si mer. La meg gjøre jobben min.
Jeg beklager tapet av ditt elskede barn.
Men om du var der,-
-hvorfor hindret du henne ikke i å forstyrre alvenes arbeid?
Jeg var redd.
Stemmer det ikke at din frykt gjorde at hun kunne smitte barnet-
-så når alvene dukket opp kunne de ikke gjøre byttet?
Det kan være en trøst å vite at det var byttingen som døde-
-og at ditt eget barn er sunt og lever for evig med alvene.
Vi skal kanskje takke kvinnen istedenfor å fordømme henne.
Vitnet kan gå.
Neds evne til å slå hull på argumentene begynte å få effekt.
Jeg lurte på hva som hadde fått folket til å ville se oss brenne på bålet.
Uansett bevisene ville de bare at det skulle ende på en måte.
Neste vitne - Alastair Duffie.
Anklager du noen av kvinnene for forbrytelser?
Geillis Duncan, ærede dommer.
Jeg så henne stå på muren da det var storm.
Hun fikk det til å lyne ved å heve hånden.
Tordenen drønnet mens hun lo. Øynene hennes var røde som ild.
Og blikket hennes var iskaldt.
Det begynte å blåse og hennes kappen løftet seg.
Hun hoppet opp i himmelen som en bevinget fugl.
Heks!
-Dette er latterlig! -Den anklagede skal være stille.
Vi fortsetter i morgen tidlig.
-Ned. -Det er stor fare.
-Hvordan ser sjansene våre ut? -Ganske gode.
-Har Colum sendt deg? -Nei.
Han blir ikke glad om han får vite at jeg er her.
Er han har innblandet i at jeg ble anholdt?
Ta whiskyen. Den holder deg varm i kveld.
Gi meg flasken.
Han er en besynderlig mann, denne Ned Gowan.
Han virket optimistisk.
Forstår du fremdeles ikke? De vil drepe oss.
Drikk i kveld, Claire.
I morgen vil vår aske spres med de fire vindene.
Jeg er nysgjerrig.
Var det Dougal du ville ha eller hans posisjon og penger?
Jeg har nok av penger.
Jeg så hvor Arthur hadde sine papirer. Jeg forfalsket signaturen hans.
Jeg har klart å overføre over 1000 pund de siste to årene.
Hvorfor stjal du pengene hans?
-For Skottland. -Hva mener du?
Jeg drømmer om vår Bonnie Prince Charlie. En Stuart tilbake på tronen.
Du er en jævla jakobitt.
-Så politikk førte dere sammen. -Ja.
Han er den eneste mann som kan måle seg med meg.
Du er vel klar over at han ikke er trofast?
Det plager meg ikke at han har et godt øye til jentene.
Colum slåss for MacKenzies.
Dougal slåss for alle klaner og for Skottland. Han er en løve.
Herregud, du elsker virkelig den jævelen.
Det er dine ord, ikke mine.
Colum beordret ham til å dra.
Og det gjorde han.
-Jeg er lei for det, Geillis. -Ikke vær det. Våg ikke å være det.
Når opprøret starter vet jeg at jeg har hjulpet til.
Uansett hva vi blir dømt til, ville jeg gjort det igjen.
Jeg angrer bare på at jeg har kun ett liv å miste for landet mitt.
-Vel talt. -Er det ikke?
Du, da? Elsker du din rødhårete Jamie?
Det er hans navn du sier i søvne.
Hvis du virkelig er en heks, er det på tide å bruke kreftene.
I like måte, min venn.
En stær.
Det er den vanligste fuglen i stærslekten.
-Fjærene skinner. -Det ser ut som en tåpelig kråke.
Da jeg var liten pleide vi vi å dra til Brighton i november.
De samlet seg der i tusenvis. En eneste stor flokk.
Det heter en synkronisert flokk. De dukker og flyr rundt-
-i en stor hypnotisk sky, i perfekte synkroniserte mønster.
Hvorfor gjør de det?
De beskytter hverandre fra falker. Jo flere man, er desto bedre.
Vi er neppe en flokk.
Men ifølge vitner kan jeg fly.
Reis dere. På tide å gå.
Gå til siden.
Gi meg hånden din. Kom an.
Fra slottet Leoch, Laoghaire Mackenzie.
Hun var ikke fru Fraser da vi møttes. Da var hun fru Beauchamp.
-Fortsett. -Jeg ville ha en mikstur av henne.
Jeg ville at Jamie Fraser skulle slippe meg inn i hjertet sitt.
Unnskyld. Det er vondt å snakke om.
Det var meningen at Jamie skulle gifte seg med meg.
Men hun tok miksturen selv.
Blandet du en sånn mikstur?
Det var ingen mikstur. Jeg ville bare hjelpe henne.
Hun forhekset Jamie og tok ham fra meg.
-Nonsens. -Stillhet!
Hun er en sjalu jente med knust hjerte.
Ja, hjertet mitt ble knust.
Da jeg konfronterte henne, slo hun meg.
Slo du denne kvinnen?
Hun la en ulykkesamulett under sengen min og prøvde å forføre mannen min.
Han var mitt livs kjærlighet.
Det er hennes feil at jeg er her.
Hun sendte en lapp som sa at fru Duncan søkte meg.
Hun visste at vaktene var på vei dit.
Krokodilletårene er et bevis på at hun prøver å rydde meg av veien...
Ro deg ned, fru Fraser. Du skjemmer deg ut.
Vi kaller neste vitne, pastor Bain.
Dere gode folk i Cranesmuir.
-Jeg visste første gangen jeg så Claire Fraser-
-at dere ønsker velkommen den babylonske skjøgen blant dere.
At dere har tillatt dere å bli forført bort fra den rettskafne veien-
-av hennes syndige og gudløse dragninger.
Er dette en rettssak eller preken?
Jeg ba til Gud om at han skal straffe hennes ondskap-
-og kreve hevn over hennes kropp og sjel.
Gud besvarte mine bønner.
Han sa:
"Du har begått en oppsiktsvekkende feil."
Da unge Tammas Baxter lå for døden-
-ga jeg ham den siste olje og ga opp håpet.
Forblindet av forfengelighet og hybris irettesatte jeg Claire Fraser.
Hun slo fast at gutten blitt syk ved å spise en giftig plante.
Claire Fraser gjorde det jeg ikke kunne.
Hun reddet livet på gutten.
Ærede forsamling, hør min syndenes bekjennelse.
Jeg sviktet Tammas Baxter.
Jeg sviktet dere og jeg sviktet Gud.
Jeg er ikke lenger verdig å tjene dette sognet.
Jeg bønnfaller dere. La meg dra.
Det er hennes påfunn. Bare Satan selv kan drive bort en prest.
Hun er en heks. Brenn henne!
Heks!
-Jeg har ikke gjort noe! -Fru Fraser.
Vi forbyr deg å forlate sognet.
-Etter nøye overveielse... -Får vi ta en pause, ærede dommer?
En kort pause, herr Gowan.
Stemningen har dessverre forandret seg.
-Hva skal vi gjøre? -Vi redder en av dere.
-Ingen av oss er heks. -Spiller ingen rolle. De tror det.
Mange trodde at du var heks lenge før den engelske kom.
Du har utøvd dine skumle affærer lenge.
Det eneste som reddet deg var mannen din, og han er død.
-Er du min advokat eller dommere? -Du er bortenfor redning.
Hva mener du?
Hvis du sier at Geillis forhekset deg og fornekter henne...
Si at hun lurte deg og lokket deg inn i sitt ondskapsfulle nett.
-Hva om jeg ikke gjør det? -Da brenner dere begge to.
Dere får tenke en stund, men fort. Retten venter.
-Dette er for mye. -Det må finnes en annen måte.
-Hvorfor er du her? -Hva mener du? Jeg ble arrestert...
-Hvorfor er du i Skottland? -Jeg reiste fra...
Du har løyet hele tiden. Både Dougal og Colum vet det.
-Det er derfor han ikke hjelper deg. -Jeg forstår ikke.
Slutt å lyve. Skal jeg brennes som heks, må jeg vite hvorfor jeg dør.
Fortell sannheten. Hvorfor er du her?
-De begynner å miste tålmodigheten. -Jeg trenger en stund til. Litt til!
Det var en ulykke. Jeg sverger, Geillis.
Jeg er ikke her av en grunn.
-Jeg kom hit av en ulykke. -En ulykke?
Du vil ikke forandre ting eller gjøre noe over hodet?
Jeg vil bare hjem. Jeg vet ikke engang om det er mulig.
-Alt dette er forgjeves. -Geillis...
Jeg kan ikke trekke det ut lenger. Hva vil du gjøre?
Jeg skal visst bli grillet.
Fru Fraser vil uttale seg.
Herr Gowan tar feil. Jeg har ingenting å si.
-Er du gal? -Kanskje.
Vi må følge loven, og den sier at hekser skal dø.
Vi erklærer Geillis Duncan og Claire Fraser skyldige.
-Dere skal straffes med døden. -Brenn heksene!
Før fangene til bålet.
-Spørsmålet du stilte før... -Dere kan ikke gjøre dette.
Jeg forbyr dette!
-Jeg tror at det er mulig. -Hva?
-Nei! -1968.
Ned!
Det har ikke noe med hekseri å gjøre! Dere er mordere.
Gud kommer til å fordømme dere. Dere skal brenne i helvete!
Ikke snakk sånn i retten, kvinne.
-Kle av henne og pisk henne! -Nei!
Slipp meg, fordømte udyr!
Jeg skal danse på asken din.
Hardere!
Slipp henne!
Du får ikke forhindre rettferdigheten.
Jeg har sverget en ed overfor Gud å beskytte den kvinnen.
Er din autoritet større enn Gud selv,-
-da har vi ulike meninger.
Jeg dreper den som nærmer seg.
Kvinnen er ingen heks.
-Men det er jeg. -Nei!
Jeg innrømmer at jeg drepte min mann Arthur Duncan-
-med heksekunster.
Jeg utnyttet den naive Claire Fraser-
-og forhekset henne.
Hun har ikke vært delaktig eller hatt kunnskap om mine affærer.
Og hun tjener ikke min herre.
Se. Jeg har djevelens merke.
Det landsbyboerne så var egentlig et arr etter koppevaksinen.
Det slo meg som et lyn fra klar himmel.
Geillis kom fra framtiden, fra 1968.
-Flykt. -Kom, Claire.
Jeg er Satans elskerinne.
Jeg bær hans barn.
Geillis!
Jeg lå med Satan under døgnets mørkeste timer.
Jeg har lovet å være hans for evig.
Stillhet!
-Skjul kroppen hennes. -Jeg skal føde Satans barn.
Skjul kroppen.
Hun er havende!
Vi må dra, Claire.
Kuttene er ikke dype.
Jeg tror ikke at det blir arr.
Jeg vet at du bærer på hemmeligheter.
Men jeg vil be deg om en ting - ærlighet.
Når du forteller noe skal det være sannheten. Jeg lover deg det samme.
Jeg er enig.
Jeg må spørre om noe. Det gjelder begges sikkerhet.
Er du en heks?
-Mener du alvor? -Jeg har sett arret på armen din.
Jeg så samme merke på Geillis Duncan.
Hun kalte det djevelens merke, så...
Jeg er ingen heks.
Når du har hørt sannheten, tror du kanskje det.
Jeg har aldri hatt kopper,-
-men jeg kan gå inn i et rom fullt av døende menn uten å få det.
Jeg kan ta meg av syke, men jeg blir aldri smittet.
Dette kalles en vaksine.
Det har ingen her hørt om.
Det forhindrer at jeg får sykdommen.
Jeg vet om Jack Randall siden jeg har hørt om ham.
Jeg vet når han ble født og når han skal dø.
Min mann fortalte at han samarbeider med hertugen av Sandringham.
Jeg vet alt om Bonnie Prince og jakobittene-
-og at de kommer til å mislykkes.
Jeg vet hva som skjer med skottene.
Jeg vet alt dette fordi...
Fordi jeg er fra framtiden.
Jeg ble født 20. oktober 1918.
Det er om 200 år.
Hører du meg?
Hører du meg?!
Jeg hører deg.
Du syns at jeg er fullkomment sprø, hva?
Nei.
Jeg tror deg, sassenach.
Så...
Jeg forstår det ikke ennå.
Men jeg stoler på ditt ord og hjertet ditt.
Vi er ærlige mot hverandre.
Hva du enn forteller meg,-
-så kommer jeg til å tro deg.
Kan du fortelle mer?
Jeg var sykepleier i den britiske hæren.
Da vi gikk sa hun...
Jeg fortalte alt.
Hele historien fosset ut av meg uten stopp.
Fortell om steinene.
Jeg visste ikke at jeg så desperat trengte å fortelle alt.
Han lyttet.
Han forsto ikke alt, men han lyttet.
Da jeg forlot deg for å treffe Horrocks og du flyktet...
Du prøvde å ta deg tilbake til steinene.
Og tilbake...til mannen din.
Ja.
Og jeg slo deg for det.
Jeg er lei for det.
Ikke vær det. Du kunne umulig vite.
Hvil nå.
Ingen skal skade deg. Jeg er her.
Tror du virkelig på meg?
Ja. Jeg tror deg, sassenach.
Men det hadde vært mye enklere om du hadde vært en heks.
De følgende dagene red vi hardt.
Vi ville legge slottet og rettssaken langt bak oss.
Forhåpentligvis skulle avstanden overskygge ubesvarte spørsmål.
Jamie pratet ofte om Lallybroch og om livet vi skulle leve.
Et liv han alltid hadde håpt på.
Jeg prøvde å lytte og forestille meg Lallybroch som hjemmet mitt.
Jeg prøvde å forestille meg livet vårt,-
-men jeg følte at jeg fløt omkring på et åpent hav.
-Jeg vil ha deg inne i meg. -Nei.
Jeg vil se på deg.
Så, sassenach.
Er du klar til å dra hjem?
Ja.
Gå og se.
Det var det du ville.
Hva? Det du alltid har villet.
Å dra hjem.
Ja.
-Er dette rett sted? -Ja.
-Var det denne? -Ja.
Hva gjorde du forrige gangen?
Jeg gjorde ingenting.
Jeg hørte en surrende lyd og så rørte jeg ved steinen.
Claire.
Unnskyld. Jeg stoppet deg.
Jeg burde ikke ha gjort det.
Jeg var ikke klar.
Jeg vet det.
Det er vits å vente.
Vi må skilles nå. Det er derfor vi er her.
Din egen tid fins på andre siden av steinen.
Du har ditt hjem der. Det er din plass. Alt du er vant til.
-Og Frank. -Frank.
Det fins ikke noe for deg på denne siden.
Ikke noe bortsett fra vold og fare.
Gå nå.
Jeg blir ved leiren til det blir mørkt.
Jeg vil forsikre meg om at du er trygg.
Farvel, sassenach.
Jamie.
Farvel.
Reis deg, soldat.
Ta meg med hjem til Lallybroch.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com