- De kallar mig häxa. - Är du det?
- Jag tror att jag kan rädda honom. - Jag känner helvetets ångor.
Stackars Jamie. Han tvingas dela säng med en kall, engelsk subba.
Jag har en älskare. Det är Dougal MacKenzie.
- Hon bär mitt barn. - Åk härifrån idag.
- Förvisar du mig? - Han gör dig sällskap.
Håll dig borta från Geillis Duncan. Hon har inte längre Arthurs beskydd.
Ett brev till er från byn.
- Du är gripen för häxeri? - Vem beordrade det?
- Här är den andra trollpackan. - Vad har jag gjort?
Det får du höra under rättegången.
Released on www.DanishBits.org
Var är vi?
Du hörde vad fångvaktaren sa. Det är tjuvarnas hål.
Är det någon annan här?
Tvestjärtar och råttor stora som katter.
- Du har dig själv att skylla. - Är det mitt fel?
Jag sa åt dig att fly.
Precis när vakterna kom till dörren. Det kanske var du som skickade dem.
Det var Laoghaire. Hon lurade mig till ditt hus med brevet.
Hon såg oss när vi fördes bort.
Jag bevarade dina hemligheter. Du skulle ha bevarat mina.
Jeanie berättade var du var i skogen. Om du ville hålla det hemligt-
- borde du inte dansa naken under fullmånen och offra till andarna.
- Tror du att jag är en häxa? - Självklart inte.
Du kanske inte dödade Dougals maka, men du dödade Arthur.
Det var inte med häxeri, utan med gammalt hederligt gift.
Har jag fel?
Jag började med vit arsenik för några månader sen.
Jag tänkte att det skulle ta livet av Arthur innan magen blev för stor.
Sen skulle du vara fri att gifta dig med Dougal.
Det är en pojke.
Han sparkar.
Mat till häxorna.
Vänta. Jag måste prata med dig. Det har begåtts ett misstag.
- Säger du det? - Jag är Claire Fraser.
Jag är gift med James Fraser, systerson till lairden.
Och jag är kung Artur.
Kung Artur var mer attraktiv än den slemmiga paddan.
Vi kommer inte vara här länge.
- Dougal räddar oss. - Nej.
Det gör han visst.
Jamie sa att Dougal berättat för Colum om er affär och barnet.
Colum beordrade honom att närvara på fruns begravning och stanna där.
Han skickade med Jamie.
Ingen kommer, Geillis.
- Ska vi dela? - Jag är inte hungrig.
- Hur länge håller de oss här? - Tills rättegången.
De ska tillkalla häxdomarna.
Lägg dig bredvid mig. Det blir varmare.
- Vi ska bränna häxorna. - Det har börjat.
Jag antar att det bättre att brännas som häxa än att frysa ihjäl.
Undan. Ta upp henne.
Flytta på er.
Sätt fart.
Undan.
- Är det vad jag tror att det är? - Det är knappast en majstång.
Vik hädan för de anklagade.
Bevisen påvisar att de anklagade-
- Geillis Duncan och Claire Fraser står anklagade för häxeri...
som har orsakat smärta, lidande och död-
- mot de boende i Cranesmuir genom att utöva de oheliga krafterna.
Jag kände inte igen någon bland åskådarna. Ingen från slottet Leoch.
Min kunskap om häxprocesser var att den anklagade sällan gick fri.
Vik hädan. Jag kräver att få närvara.
- Vem är ni? - Edward Gowan, ers nåd.
Advokat och tillhör Writer to the Signet i Edinburgh.
Släpp in honom.
Vad för er hit, sir?
Häxlagen från 1563 ersattes av en ny lag 1735.
Den här rättegången är därmed olaglig.
Det här är en ad hoc-rättegång som utförs av kyrkan.
Det gläder mig att vi använder oss av engelska lagar-
- men ni vill säkert inte kringgå våra stolta skotska traditioner.
- Vi är väl fortfarande i Skottland? - Ingen har hävdat något annat.
I Skottland har man rätt till försvarsadvokat vid en rättegång.
Det erbjuds inte de anklagade i hederliga, gamla England.
Jag vill därför erbjuda mina tjänster åt de anklagade.
Låt gå. Inta er plats.
- Vi kallar det första vittnet. - Jeanie Hume.
Jag har arbetat som hushållerska hos paret Duncan i fem år, ers nåd.
Har ni bevittnat något märklig under den tiden?
Det var många kvinnor som kom och ville ha-
- kärleksamuletter och talismaner med mera.
Mrs Duncan gav gärna bort dem.
Har ni sett att mrs Fraser har samarbetat med mrs Duncan?
Många gånger. De har samlat örter på fälten.
Och de blandade mixturer tillsammans.
Stackars mr Duncan visste ingenting.
Jeanie var mycket detaljerad i sina anklagelser.
Hon byggde upp övertygande bevisning mot oss.
Det var hemskt vad den rare mannen råkade ut för.
Jag har hört mrs Duncan sjunga utanför dörren där mr Duncan sov.
- Vilken typ av sång? - Olycksbådande besvärjelser.
Det fick katterna att lämna huset. Djur har en känsla för såna saker.
- De kan lukta sig till djävulskap. - Vi måste låta en katt vittna.
- Mr Gowan. - Är det inte så, mrs Hume...
- att ni var olycklig hos Duncan? - Jag var ganska nöjd.
Ni sökte arbete på slottet Leoch eftersom ni fick för lite betalt.
Ni kallade mr Duncan "en fisande gammal bock"-
-och att hans fru var "en virrpanna".
Det var inte exakt de orden.
Det här är inget annat än en missnöjd hushållerska.
Sätt er.
Vi kallar nästa vittne - Robena Donaldson.
Min man och jag hade ett sjukligt barn.
Han var född frisk, men blev ynklig och klen.
Vi visste att det var en bortbyting.
Vi placerade det ute i skogen-
- och tittade på det under natten för att se när älvorna bytte barn.
Men vid gryningen såg vi henne.
Hon tog barnet i sin hemska famn.
Och uttalade märkliga besvärjelser.
När solen gått upp gick vi fram och tittade.
Vi hittade bortbytingen död uppe på kullen.
Vi såg inga tecken på vårt eget barn.
Det var hon som hade gjort hemska saker. Jag vet det.
Jag var där, men jag försökte hjälpa ditt barn.
- Så du erkänner? - Häxa.
Jag är helare och kunde inte överge barnet. Jag försökte rädda det.
Säg inte mer. Låt mig göra mitt jobb.
Jag beklagar förlusten av ert älskade barn.
Men om ni var där-
- varför hindrade ni inte henne från att störa älvornas arbete?
Jag var rädd.
Stämmer det inte att er rädsla gjorde att hon kunde smitta barnet-
- så när älvorna dök upp kunde de inte göra bytet?
Det kan vara en tröst att veta att det var bortbytingen som dog-
- och att ert eget barn är hälsosamt och lever för evigt med älvorna.
Vi kanske ska tacka kvinnan istället för att fördöma henne.
Vittnet kan gå.
Neds förmåga att slå hål på argumenten började få effekt.
Jag undrade vad som hade fått folket att vilja se oss bli levande brända.
Oavsett bevisen ville de bara att det skulle sluta på ett sätt.
Nästa vittne - Alastair Duffie.
Anklagar ni någon av kvinnorna för brott?
Geillis Duncan, ers nåd.
Jag såg henne stå på muren när det var oväder.
Hon fick det att blixtra genom att höja handen.
Åskan dånade medan hon skrattade. Hennes ögon var röda som eld.
Och hennes blick var iskall.
Det började blåsa och hennes slängkappa lyftes.
Hon hoppade upp i skyn som en bevingad fågel.
Häxa!
- Det här är befängt! - Den anklagade ska vara tyst.
Vi fortsätter imorgon bitti.
- Ned. - Det är farliga tider.
- Hur ser våra chanser ut? - Ganska bra.
- Har Colum skickat dig? - Nej.
Han blir inte glad om han får veta att jag är här.
Är han inblandad i att jag blev gripen?
Ta whiskyn. Den håller dig varm ikväll.
Ge mig pluntan.
Han är en besynnerlig man den där Ned Gowan.
Han lät optimistisk.
Förstår du fortfarande inte? De vill döda oss.
Drick ikväll, Claire.
Imorgon kommer vår aska att spridas med de fyra vindarna.
Jag är nyfiken.
Var det Dougal du ville ha eller hans position och pengar?
Jag har gott om pengar.
Jag såg var Arthur hade sina papper. Jag förfalskade hans namnteckning.
Jag har lyckats föra över 1 000 pund de senaste två åren.
Varför stal du hans pengar?
- Åt Skottland. - Vad menar du?
Jag drömmer om vår Bonnie Prince Charlie. En Stuart tillbaka på tronen.
Du är en jäkla jakobin.
- Så politik förde ihop er två. - Ja.
Han är den enda man som kan mäta sig med mig.
Du är väl medveten om att han inte är trogen?
Det stör mig inte att han har ett gott öga till flickorna.
Colum slåss för MacKenzies.
Dougal slåss för alla klaner och för Skottland. Han är ett lejon.
Herregud, du älskar verkligen den jäkeln.
Det är dina ord, inte mina.
Colum beordrade honom att ge sig av.
Och det gjorde han.
- Jag är ledsen, Geillis. - Var inte det. Våga inte vara det.
När upproret startar vet jag att jag hjälpt till.
Oavsett vad vi blir dömda till skulle jag göra om det.
Jag ångrar att jag bara har ett liv att förlora för mitt land.
- Väl talat. - Visst var det.
Själv, då? Älskar du din rödhåriga Jamie?
Det är hans namn du säger i sömnen.
Om du verkligen är en häxa är det dags att använda krafterna.
Detsamma, min vän.
En stare.
Det är den vanligaste fågeln i starsläktet.
- Fjädrarna är blänkande. - Det ser ut som en fånig kråka.
När jag var liten brukade vi åka till Brighton i november.
De samlades där i tusental. En enda stor flock.
Det heter en synkroniserad flock. De dyker och flyger runt-
- i ett stort hypnotiserande moln, i perfekta synkroniserande mönster.
Varför gör de så?
De skyddar varandra från falkar. Ju fler man är desto bättre.
Vi är knappast en flock.
Men enligt vittnen kan jag flyga.
Ställ er upp. Dags att gå.
Akta.
Ge mig din hand. Sätt fart.
Från slottet Leoch - Laoghaire MacKenzie.
Hon var inte mrs Fraser när vi träffades. Då var hon ms Beachamp.
- Fortsätt. - Jag ville ha en mixtur av henne.
Jag ville att Jamie Fraser skulle släppa in mig i sitt hjärta.
Förlåt. Det är smärtsamt att tala om.
Det var meningen att Jamie skulle gifta sig med mig.
Men hon tog mixturen själv.
Blandade ni ihop en sån mixtur?
Det var ingen riktig mixtur. Jag ville bara hjälpa henne.
Hon förhäxade Jamie och tog honom ifrån mig.
- Nonsens. - Tystnad!
Hon är svartsjuk med krossat hjärta.
Ja, mitt hjärta krossades.
När jag konfronterade henne slog hon mig.
Slog ni den här kvinnan?
Hon lade en otursamulett under min säng och försökte förföra min make.
Han var mitt livs kärlek.
Det är hennes fel att jag är här.
Hon skickade en lapp som sa att mrs Duncan sökte mig.
Hon visste att vakterna var på väg dit.
Krokodiltårarna är ett bevis på att hon försöker röja mig ur vägen...
Lugna ner er, mrs Fraser. Ni skämmer ut er.
Vi kallar nästa vittne - pastor Bain.
Ni goda människor i Cranesmuir.
- Jag visste första gången jag såg Claire Fraser-
- att ni välkomnar den babyloniska skökan att leva ibland er.
Att ni har tillåtit er att bli förda bort från den rättfärdiga vägen-
- av hennes syndfulla och gudlösa lockelser.
Är det här en rättegång eller predikan?
Jag bad till Gud om att han ska bestraffa hennes ondska-
- och utkräva hämnd över hennes kropp och själ.
Gud besvarade mina böner.
Han sa till mig:
"Du har begått ett häpnadsväckande misstag."
När unge Tammas Baxter låg för döden-
- gav jag honom sista smörjelsen och gav upp hoppet.
Förblindad av fåfänga och hybris tillrättavisade jag Claire Fraser.
Hon fastställde att pojken blivit sjuk genom att äta en förgiftad växt.
Claire Fraser gjorde det jag misslyckats med.
Hon räddade livet på pojken.
Ärade församling, hör min syndabekännelse.
Jag svek Tammas Baxter.
Jag svek er och jag svek Gud.
Jag är inte längre värdig att företräda den här församlingen.
Jag bönfaller er. Låt mig ge mig av.
Det är hennes påhitt. Bara Satan själv kan driva bort en präst.
Hon är en häxa. Bränn henne!
Häxa!
- Jag har inte gjort nåt! - Mrs Fraser.
Vi förbjuder er att lämna församlingen.
- Efter noga övervägande... - Får vi ta en paus, ers nåd?
En kort paus, mr Gowan.
Stämningen har tyvärr ändrats.
- Vad ska vi göra? - Vi räddar en av er.
- Ingen av oss är häxa. - Det spelar ingen roll. Alla tror det.
Många trodde att du var häxa innan engelskan kom.
Du har utövat dina skumma affärer länge.
Det enda som räddade dig var din make och han är död.
- Är du min advokat eller domare? - Du är bortom räddning.
Vad menar du?
Om du säger att Geillis förhäxade dig och tar din hand ifrån henne...
Säg att hon lurade dig och lockade in dig i sitt ondskefulla nät.
- Och om jag inte gör det? - Då bränns ni båda två.
Ni får fundera en stund, men skynda er. Rätten väntar.
- Det här är för mycket. - Det måste finnas ett annat sätt.
- Varför är du här? - Vad menar du? Jag blev gripen...
- Varför är du i Skottland? - Jag reste från...
Du har ljugit hela tiden. Både Dougal och Colum vet det.
- Det är därför han inte har hjälpt dig. - Jag förstår inte.
Sluta ljuga. Om jag ska brännas som häxa vill jag veta varför jag dör.
Berätta sanningen. Varför är du här?
- De börjar tappa tålamodet. - Jag behöver en stund till. Lite till!
Det var en olyckshändelse. Jag lovar, Geillis.
Jag är inte här av en anledning.
- Jag kom hit av en olyckshändelse. - En olyckshändelse?
Du vill inte förändra saker eller göra något överhuvudtaget.
Jag vill bara ta mig hem. Jag vet inte ens om det är möjligt.
- Allt det här är förgäves. - Geillis...
Jag kan inte förhala det längre. Hur vill ni göra?
Jag kommer att bli grillad.
Mrs Fraser önskar uttala sig.
Mr Gowan misstar sig. Jag har inget att säga.
- Är du galen? - Kanske det.
Vi måste följa lagen och den säger att häxor måste brännas.
Vi förklarar Geillis Duncan och Claire Fraser skyldiga.
- Ni ska bestraffas med döden. - Bränn häxorna!
För ut fångarna till bålet.
- Frågan du ställde förut... - Ni kan inte göra så här.
Jag förbjuder det här!
- Jag tror att det är möjligt. - Vadå?
- Nej! - 1968.
Ned!
Det har inget med häxeri att göra! Ni är mördare.
Gud kommer att fördöma er. Ni ska brinna i helvetet!
Prata inte så i rätten, kvinna.
- Klä av henne och piska henne! - Nej!
Släpp mig, era jävla odjur!
Jag ska dansa på din aska.
Hårdare!
Släpp henne!
Ni får inte förhindra rättvisan.
Jag svor en ed inför Gud att skydda den kvinnan.
Är er makt större än Gud själv-
-då har vi delade åsikter.
Jag dödar den som närmar sig.
Hon är ingen häxa.
- Men det är jag. - Nej!
Jag erkänner att jag dödade min make Arthur Duncan-
-med häxkonster.
Jag utnyttjade den naiva Claire Fraser-
-och förhäxade henne.
Hon har inte varit delaktig eller haft kunskap om mina förehavanden.
Och hon tjänar inte min herre.
Titta. Jag har djävulens märke.
Det byborna såg var i själva verket ett ärr efter mässlingsvaccination.
Det slog mig som en blixt från klar himmel.
Geillis kom från framtiden, från 1968.
- Fly. - Kom, Claire.
Jag är Satans älskarinna.
Jag bär hans barn.
Geillis!
Jag låg med Satan under dygnets mörkaste timmar.
Jag har lovat att vara hans för evigt.
Tystnad!
- Skyl hennes kropp. - Jag ska föda Satans barn.
Skyl kroppen.
Hon är havande!
Vi måste ge oss av, Claire.
Såren är inte djupa.
Jag tror inte att det blir ärr.
Jag vet att du bär på hemligheter.
Men jag vill be dig om en sak - ärlighet.
När du berättar något ska det vara sanningen. Jag lovar dig detsamma.
Jag håller med.
Jag måste fråga en sak. Det gäller bådas säkerhet.
Är du en häxa?
- Menar du allvar? - Jag har sett ärret på din arm.
Jag såg samma märke på Geillis Duncan.
Hon kallade det djävulens märke, så...
Jag är ingen häxa.
När du har hört sanningen kanske du tror det.
Jag har aldrig haft mässlingen-
- men jag kan gå i ett rum fullt med döende män utan att få det.
Jag kan ta hand om sjuka, men jag blir aldrig smittad.
Det här är från en vaccinering.
Det har ingen här hört talas om.
Det förhindrar att jag får sjukdomen.
Jag känner till Jack Randall eftersom jag har hört talas om honom.
Jag vet när han föddes och när han ska dö.
Min man berättade att han samarbetar med hertigen av Sandringham.
Jag vet allt om Bonnie Prince och jakobinerna-
-och att de kommer att misslyckas.
Jag vet vad som händer med skottarna.
Jag vet allt det här eftersom...
För att jag är från framtiden.
Jag föddes den 20 oktober 1918.
Det är om 200 år.
Hör du mig?
Hör du mig?!
Jag hör dig.
Du tycker att jag är fullkomligt tokig, eller hur?
Nej.
Jag tror dig, Sassenach.
Så...
Jag förstår det inte än.
Men jag litar på ditt ord och ditt hjärta.
Vi är ärliga mot varandra.
Vad du än berättar för mig-
-kommer jag att tro dig.
Kan du berätta mer?
Jag var sjuksköterska i brittiska armén.
När vi gick sa hon...
Jag berättade allt.
Hela historien forsade ur mig utan stopp.
Berätta om stenarna.
Jag visste inte att jag så desperat behövde berätta allt.
Han lyssnade.
Han förstod inte allt, men han lyssnade.
När jag lämnade dig för att träffa Horrocks och du flydde...
Du försökte ta dig tillbaka till stenarna.
Och tillbaka... till din make.
Ja.
Och jag slog dig för det.
Jag är hemskt ledsen.
Var inte det. Du kunde omöjligt veta.
Vila nu.
Ingen ska skada dig. Jag är här.
Tror du verkligen på mig?
Ja. Jag tror dig, Sassenach.
Men det hade varit mycket enklare om du varit en vanlig häxa.
De följande dagarna red vi hårt.
Vi ville lämna slottet och rättegången långt bakom oss.
Förhoppningsvis skulle avståndet överskugga obesvarade frågor.
Jamie pratade ofta om Lallybroch och om livet vi skulle leva.
Ett liv han alltid hoppats på.
Jag försökte lyssna och föreställa mig Lallybroch som mitt hem.
Jag försökte föreställa mig vårt liv-
- men jag kände att jag flöt omkring på ett öppet hav.
- Jag vill ha dig inne i mig. - Nej.
Jag vill titta på dig.
Så, Sassenach.
Är du redo att åka hem?
Ja.
Gå och titta.
Det var det du ville.
Eller hur? Det du alltid har velat.
Att åka hem.
Ja.
- Är det här rätt plats? - Ja.
- Var det den här? - Ja.
Vad gjorde du förra gången?
Jag gjorde ingenting.
Jag hörde ett surrande ljud och sen rörde jag vid stenen.
Claire.
Förlåt. Jag hindrade dig.
Det borde jag inte ha gjort.
Jag var inte redo.
Jag vet.
Det är ingen idé att dra ut på det.
Vi måste skiljas åt nu. Det är därför vi är här.
Din egen tid finns på andra sidan stenen.
Du har ditt hem där. Det är din plats. Allt du är van vid.
- Och Frank. - Frank.
Det finns inget för dig på den här sidan.
Inget förutom våld och fara.
Gå nu.
Jag stannar vid lägret tills det blir mörkt.
Jag vill försäkra mig om att du är trygg.
Farväl, Sassenach.
Jamie.
Farväl.
Upp och hoppa, soldaten.
Ta med mig hem till Lallybroch.
Ripped and synced by DBRETAiL