Viděli jste…
„Se zármutkem jsme přijali zprávu o smrti
Jamese MacKenzieho Frasera a jeho ženy.“
Pozemek získali v roce 1768,
takže to znamená, že někdy v příštích 12 letech…
zemřou.
Zdravím, tady Roger Wakefield. Můžu mluvit s Briannou Randallovou?
- Odjela Skotska. - Proč?
Navštívit matku.
- Jak je to dlouho? - Pár týdnů.
Myslela jsem, že se potkáte.
Chtěla, abych počkala rok, než vám to pošlu.
Rogere, zjistila jsem, že se matce a Jamiemu stane něco hrozného.
Nikdy bych si neodpustila, že jsem jim nezkusila pomoct.
Sbohem, Rogere.
MAPA SKOTSKA
„Čas je myšlenka nebo míra, ne realita.“
Tak pravil řecký řečník Antifón.
Kvůli tobě
doufám, že cestování v čase je realita.
Jinak sis oholil vousy zbytečně.
Máš všechno?
Ano.
Peníze, mapy, kompas, nůž…
drahokam.
Slyšíš to?
Kameny mě nevolají.
To nic, zlatíčko. Už jsme doma.
Tak pojď.
Děvče?
Kde to jsem?
U mě doma. Ležela jsi na mechu, studená jako led.
Musely jsme tě vzít domů.
Tady máš.
Nesu ti něco k jídlu.
Děkuju.
Lepší kuře jsem nejedla.
Kéž by.
Díky. To je pečený holub.
V Anglii se takhle nedělá.
Pocházíš z Anglie?
Máš neobvyklý přízvuk.
A jsi sama?
Já…
Chci do přístavu v Ayru.
Mí rodiče jsou v Americe.
Sejdeme se tam.
Marsali je v Severní Karolíně.
Má nejstarší dcera.
Je teď vdaná.
Za žabožrouta!
Ano, je Francouz,
ale je také otcem mého vnoučete.
Jsi daleko od všech přístavů, co znám.
To jsi tam chtěla dojít sama?
Doufala jsem, že se cestou s někým svezu.
Jsem Laoghaire a tohle je moje dcera Joanie.
Brianna.
Neboj se. Můžeš zůstat, jak dlouho budeš chtít.
Teď si odpočiň.
Dobrý večer, paní.
Čekala jsem vás dřív.
Ano, zdrželi mě.
Snad nesete dobré zprávy, Iane Murray.
Už toho začínám mít dost.
Vím, že to není to, co jste čekala.
To není ani půlka.
Prosím, buďte rozumná, paní. Dostanete peníze, jakmile je pošle.
- Je to čestný muž. - „Čestný?“
Je čestné páchat bigamii?
Opustit ženu a děti?
To mě opravdu tak nesnášíš?
Je to moje promoce, proboha, Franku.
Ponížil jsi mě před mými novými kolegy.
Vítej v klubu.
Co to sakra znamená?
Potichu, vzbudíš Briannu.
Co to znamená?
Že nejsi tak dobrá herečka, jak si myslíš, Claire.
Bylo to pro mě důležité.
- Buďte rozumná. - Rozumná?
Žiju z ruky do úst, jím zbytky.
Není to správné. Slíbil mi víc.
Paní, dělá, co může.
Dejte mu víc času.
Vzala jsem si ho v dobré víře,
měl mi zaplatit za to zlé, co mi udělal,
když utekl s tou courou a nechal mě tu hnít.
Laoghaire, víte, že drží slovo.
Kdyby měl, poslal by víc.
Už mám dost výmluv. Těch se nenajíme.
Ty peníze potřebujeme.
- Kdo je ta dívka? - Poutnice, vzala jsem ji domů.
Chuderka, byla prochladlá a unavená, sotva stála na nohou.
Omlouvám se, slečno. Nechtěl jsem vás budit.
Ne, omlouvám se, že ruším.
Jste cizinka?
Ničeho se neboj.
Potřebuješ odpočívat. Běž si lehnout.
Nechceme, abyste zůstaly bez peněz. Vezměte si tohle.
Ne. Nevezmu od vás ani penny.
Chci jeho peníze.
Pořád mám svou hrdost.
Dobré ráno.
Á, dobré ráno, děvče.
Aby byla zahrada upravená.
Ale kdybych věděla, že budu mít návštěvu…
Promiň včera to vyrušení.
Co? Ne, to já jsem rušila vás.
Jste tak laskavá.
Musela jsem ti připadat hrubá, takhle se v salonu hádat s mužem.
To je váš manžel?
Ale ne.
Ne, jen posel.
Každý měsíc nosí špatné zprávy.
Příbuzný mého bývalého muže.
Přichází říct, že peníze, které mi muž dluží, nedostanu.
To mě mrzí. Musí to být těžké.
Je těžká doba, nebudu lhát.
Ty šaty ti padnou.
Jsi skoro stejně velká jako má Marsali.
Tvoje šaty jsou potrhané a nezahřejí tě,
vlněné budou mnohem lepší
při cestě na moři.
Děkuju.
Snad by někdo udělal totéž pro mé dcery.
Sluší jí to, Joanie?
Brzy sama dorosteš do takových šatů,
vdáš se a opustíš mě.
Pomůžeš mi se zahradou?
To je nápad.
Jdu vařit.
To tvůj otec neposílá peníze?
Můj táta?
Ano.
Říkám mu tak, ale můj pravý otec zemřel, když jsem byla malá.
Nepamatuju si ho.
Dáváš si někdy květiny do vlasů?
Tuhle roční dobu ne.
Tak ti je tam dám já.
Máš nádhernou barvu.
Jako ty.
Prý mám vlasy po otci,
i když ho neznám.
Maminka říká, že muži jsou hulváti.
On je taky hulvát?
Já nevím.
Myslím, že ne.
Snad se o tom jednou sama přesvědčím.
Tvého tátu má taky za hulváta?
Na mě byl vždycky hodný a laskavý, ale zlomil mamince srdce.
Nemiloval ji tak, jako ona jeho.
Můžu říct totéž o muži, který mě vychoval.
Moje matka naopak nemilovala jeho.
Je otevřeno.
Proč nezvedáš telefon?
Budeš v kanceláři celou noc?
Co se to s tebou děje?
Co je to?
To je výzkum mého kolegy ze Skotska.
Podívej se.
Kdo umřel?
WILMINGTON NEKROLOG
To je složité.
Nechceš si o tom promluvit?
„Složité“ je relativní pojem, tati.
Záleží jen na úhlu pohledu.
Má dcera je psychiatr.
Takže, profesore Randalle,
poslední dobou velmi tvrdě pracujete.
Dá se to tak říct.
A váš výzkum…
Hm, nechte mě přemýšlet.
Jaký termín by použil Freud?
„Nikam nevede“?
Ano, i to se dá říct.
Já tě nepoznávám, tati.
Co se děje?
Tati, to jsem já. Mně to říct můžeš.
Bree…
Omlouvám se.
Promiň. Nemůžu. Já…
Je to pro tebe zjevně důležité.
Jo.
Bylo to pro mě všechno, kromě tebe.
A mámy?
Měla bys jít domů.
Bude mít starost.
To přežije.
Běž domů, Brianno. Prosím.
Běž domů.
Brianno?
Slibuju, že jednou to pochopíš.
Možná už mi to bude jedno.
Dále.
Postel už by měla být teplá.
Než se naděju, budu mít prázdné hnízdo.
Samozřejmě doufám, že se Joanie časem vdá
za dobrého muže, jestli takoví jsou.
Tady žádný dlouho nezůstal.
Jsou i dobří muži.
A ona je milé děvče.
Až bude správný čas, najde muže, který jí snese modré z nebe.
Jako její matka bych jí snesla modré z nebe.
Ale manžel? To nikdy není jisté.
Byla doba,
kdy by mi můj poslední manžel snesl modré z nebe.
Když jsem byla malá, dostal za mě výprask.
A kdykoli měl možnost, ukradl mi polibek.
Kdysi mě miloval…
než ho očarovala jiná žena.
Její vinou se jeho srdce proti mě zatvrdilo.
To je mi líto.
Nemusí ti být ničeho líto, děvče.
I když mi chybí.
Dobře vím, jak to bolí.
Byli jsme rodina.
Po večerech jsme sedávali u ohně,
Joanie na jeho kolenou a Marsali vedle něj
a vyprávěli jsme jim příběhy z bible.
Byla to taková radost.
Co odešel, nemůžu se donutit je znovu předčítat.
Joanie to působí bolest.
Jaký příběh měla nejraději?
Milovala příběh o Noemi a Rút.
Povíte mi ho?
V dobách, kdy vládli soudci,
byl v zemi velký hlad.
A tak jeden muž z Betléma v Judsku
vzal ženu a dva syny
a odešel s nimi žít do země Moábu.
Jmenoval se Elímelech. Jeho žena se jmenovala Noemi.
Je tamhle.
Děkuju.
Promiňte.
Jste kapitán Gloriany?
To tedy jsem.
Chci se dostat do Karolín.
Tak to nemáte štěstí.
Mám v úmyslu stavit se ve Wilmingtonu cestou do Filadelfie,
ale nikoho na palubu neberu.
Pane… Kapitáne, prosím.
Budu dělat cokoli.
Je tam má dívka, musím ji najít.
A nemůžete si tu najít jinou?
Irské holky jsou nejhezčí, za to vám ručím.
Budete to muset zkusit.
Jak jsem říkal, nikoho neberu.
Pánové.
Vzal byste mě jako člena posádky?
Vaše ruce se hodí na psaní dopisů, ne na plavbu.
Kapitáne!
Kam to chcete?
Věříte ve štěstí?
Hlava, jedete. Orel, zůstáváte.
Vaše jméno?
Roger MacKenzie.
Dvacet šilinků měsíčně.
V přístavu smíte opustit loď a zaplaceno dostanete po vyložení nákladu.
Námořníci vám ukážou, kam jít.
A, MacKenzie?
Do Wilmingtonu jsou čtyři přístavy. Doufám, že ta holka za to stojí.
Je ten kotník lepší?
Skoro.
Brzy odejdu.
Tebe mi seslalo nebe.
Ten skříň je rozbitá od doby, co tu žil manžel.
Ráda pomůžu.
To se podívejme!
Odkdy si necháváš cop do druhého dne, Joanie?
Oblíbila si tě.
Jestli jedeš do San Francisca
Nezapomeň si dát do vlasů kvítí
Tu neznám.
To je maminčina oblíbená.
Dívky na Lallybrochu si taky v létě dávaly květy do vlasů.
Na Lallybrochu?
Ano, není to daleko.
Tam žijí matčini příbuzní.
Neznám je, ale vždycky o nich mluvila tak láskyplně.
A kdo je tvoje matka?
Možná ji znám, sama jsem na Lallybrochu žila.
Claire Fraserová.
Znáte ji?
Neřekla jsi, že jsi Fraserová.
Ne, jsem Randallová, po Frankovi, který mě vychoval.
Chápu.
To je ten, co o něj matka nestála.
Slyšela jsem vás s Joanie v zahradě.
Stála o něj. Jenom…
Víc milovala toho druhého,
tvého pravého otce.
Musí to být dobrý člověk,
když vychoval takovou dceru.
Ano, to byl.
Zemřel.
Před několika lety.
To je mi líto.
Asi by tě nikdy neopustil.
Jen z Boží vůle.
Jsi brzy vzhůru.
Usoudila jsem, že potřebuješ dobrou snídani.
Promiň, tati.
Ne.
To ty si zasloužíš omluvu.
Včera jsem nebyl ve své kůži.
Ne. Neměla jsem tě nutit.
Šálek dobrého čaje a bochánek se smetanou spraví všechno.
Tak co? Jaké to je?
Je to dokonalé.
Už jsi někdy…
Přemýšlela jsi o studiu v cizině?
Nevím. Proč?
Jsou tam skvělé univerzity.
Jo, to určitě,
ale Harvard je tady a ty jsi taky tady.
Věříš tomu, co ti řekla matka?
O tvém pravém otci a proč tě nemohl vychovávat?
Samozřejmě.
Nemám důvod o tom pochybovat. Proč se ptáte?
Na Lallybrochu toho lidi napovídají.
Samozřejmě to nebudu opakovat, když jde o tvého otce.
Co se o něm říká?
Nic.
Promiň, že jsem o tom začala.
Prosím.
Řekněte mi to.
No…
Nechci takové věci opakovat,
ale někteří lidé říkají,
že v jeho srdci nebylo pro dítě místo.
A když zjistil, že je tvá matka těhotná, vyhnal ji.
Byli manželé a zamilovaní. Proč by nechtěl dítě?
Proč by mě nechtěl?
Jsou to jenom klepy.
Neměla jsem ti to říkat, ale…
Nechtěla jsem, abys to slyšela od cizích.
Lidé klevetí.
- I po tak dlouhé době? - Ano.
Takový příběh…
Už na to nemysli, děvče.
Jen doufám, že tě neodmítne i podruhé.
Musím je najít, i když je takový, jak říkáte.
Proč je to tak naléhavé?
Bude to znít divně,
ale potřebují mě.
Když za nimi pojedu, můžu zabránit jejich smrti.
Dojde k požáru.
- Jak to můžeš vědět? - Nemůžu to vysvětlit.
Jestli je něco,
co mě připraví o výživné, tak mi to pověz.
Vaše výživné? Co to má s vámi společného?
Jak se opovažuješ přijít do mého domu a chovat se ke mně…
Jak se opovažuješ?
Přivedla jste mě sem.
Poslali tě sem? Tak to bylo?
Poslali tě, aby ses mi vysmála, nebo mě taky obloudíš?
Jsi čarodějnice jako máma.
- Znáte mou matku? - Znám ji dobře.
Tvoje matka byla zlodějská děvka,
ukradla mi manžela a nechala mě bez peněz!
Tvoje matka je Claire?
Ano, ale nikdy nechtěla opustit Jamieho.
Vrátila se k jinému!
A když zemřel, přišla si pro mého Jamieho.
Očarovala ho,
abych pro něj byla neviditelná.
Nikdy nikomu nechtěla ublížit!
To by neudělala! Promiňte, já…..
Vidím, že už tu nejsem vítaná.
Claire Fraserová měla uhořet na hranici v Cranesmuiru.
Panebože.
To vy jste ji chtěla dát zabít.
Ale vyklouzla, čarodějnice!
Jistě se tomu věří líp než pravdě.
A pravda je, že Jamie Fraser vás nikdy nemiloval.
Ty čarodějný parchante.
- Nechám tě zatknout za čarodějnictví. - Ne.
Tak jako tvoji matku!
Otevřete dveře!
Pusťte mě ven!
To je táta.
Tati, co tady děláš?
Musím s tebou mluvit. Naskoč si.
Děje se něco?
Pamatuješ, když jsem mluvil o studiu v zahraničí?
- Jo. - Jak by se ti líbilo studovat v Anglii?
V Anglii?
Nabídli mi místo v Cambridgi.
Chci, abys jela se mnou.
A co máma?
Souhlasí s tím?
S mámou se rozvádíme.
Co to říkáš? Neblázni.
- Na rozvod jste staří. - Poslouchej.
Nechci tě poslouchat.
- Zlato, prosím. - No a co,
tak se občas neshodnete. To je normální.
Ale nemusíte se rozvádět.
Milujete se. Nemůžete to jen tak zahodit.
- Jsme rodina. - Ty jsi moje rodina.
A to se nikdy nezmění,
ale máma a já…
Nemůže to pro tebe být takové překvapení.
Ale je.
Takže co, prostě…
jdete od sebe, a já k tomu nesmím nic říct?
Zlato, poslouchej mě.
Vždycky budeš středobod našeho života.
Obě tě moc milujeme
a to se nikdy nezmění.
Ale
s mámou jsme se rozhodli, že takhle je to pro nás oba lepší.
A tohle všechno jste rozhodli dneska?
Ano.
Ne že bychom se málo snažili.
Mrzí mě to.
Vážně.
No tak.
Pojeď se mnou.
Pojedeš?
Měli jsme plán.
Měli jsme spolu jít na Harvard, tati.
- Já vím. - Studuju dějiny.
- Měli jsme mít jednu kancelář… - Já vím.
A před tisíci lety jsme měli plány i s mámou.
Ale…
Víš, život někdy nabere nečekaný směr,
a když se to stane…
Víš, co děláme?
Zatneme zuby.
Jak…
Já…
Nemůžu… Musím jít.
Promluvíme si pak?
Mám tě rád.
Pořád si myslím, že kdybych ten večer s tebou zůstala v autě,
ještě bys tu byl.
Kdybych souhlasila, že s tebou půjdu do Anglie,
tak…
Možná bychom šli oslavovat.
A ty bys nikdy neměl tu nehodu.
Ale já zatnu zuby a půjdu dál,
jak jsi říkal.
Jsi můj hrdina, tati.
Sedm sleďů spolkne losos
Sedm lososů spolkne tuleň
Sedm tuleňů spolkne velryba
Sedm velryb spolkne Cirein-cròin
Jsou v moři obludy jako Cirein-cròin?
Ne.
Možná žraloci, ale žádné mořské příšery.
Říkám jí to, ale ta holka neposlouchá.
Pojď.
Děkuju.
Po dlouhé době se zase usmívá.
Líbíte se mu.
Je to hezký chlapeček.
Ty jsi ale uplakánek.
Tak.
Díky, kapitáne.
Co to bylo?
Velryby.
Drbou se o trup lodi, aby se zbavily vilejšů.
- Hrozí nám něco? - Jen kdyby chtěly dělat neplechu.
Nebojíte se toho.
Moudrý muž nechá věci, které neovlivní, bohům.
A modlí se, aby Danu stála při něm.
Ne!
- Ne! - Nepřibližujte se.
Prosím, ne!
Nepřibližujte se.
To nesmíte! Nedovolím to!
Co se stalo?
Ta holka má neštovice.
Šíří se rychlostí blesku.
Nikdo nedopluje živý, když nevyřadíme nemocné.
- Hoďte ji přes palubu! - Ne! Prosím!
- To neudělám. Utopí se. - Prosím!
Řekl jste, že uděláte, co budu chtít.
Splňte rozkaz.
Snažně vás prosím. Ne!
Ne!
Počkat, ne! Ne!
Kapitáne, ne!
Pusťte ji!
Kapitáne! Nedělejte to.
Mami!
- Zbláznil jste se? - Už jsem jich dal moři pět,
a to samé udělám všem, co budou mít vyrážku.
Jak jste mohl?
Bylo to dítě, proboha!
No a co, bezvýznamná holka.
Aha. Bezvýznamná pro vás.
Promiňte, že upřednostním svůj hloupý názor, pane MacKenzie,
ale já jsem tu kapitán.
Pokračujte v prohlídce cestujících.
Všechny nemocné nebo s vyrážkou přiveďte ke mně.
- Pojď sem, ukaž ksicht! - Neberte mi ji!
- Ukaž. - Pojď sem.
Má vyrážku. Odveďte ji.
Pusťte mě! To nejsou neštovice!
Ne! Prosím, přestaňte!
Ukaž ho.
Jo, ty. Pojď.
Viděl jste mladou matku, hezkou, s miminkem?
- Nechte ji být. - Ne.
- Vezmi ji! - Bože!
Půjde s námi. No tak.
- Jste tu. - Prosím.
Prosím vás, pane. Nedělejte to.
Vím, kam nás berou, neposílejte ho na smrt.
Nechci ublížit vašemu dítěti.
- Je nemocný? - Má jen drobnou vyrážku.
Lezou mu zoubky. Sám jste to viděl.
Nejsou to neštovice.
- Ty, jdeme. - Bože, smiluj se.
Pojďte se mnou, schovám vás.
- Nesahejte na mě! - Budu vám nosit jídlo a pití.
Neznám vaše jméno.
Roger.
Morag MacKenzieová.
A tohle je Jemmy.
- Na co přísaháte? - Jsem taky MacKenzie.
Přísahám na život své ženy.
- Nesahejte na mě! - Tudy.
Jsme tady. Lallybroch.
Jsem ti moc vděčná, Joan.
Jsi laskavá duše.
Nemůžeš za to, že tvá matka je čarodějnice.
Až najdeš našeho tátu,
řekneš mu, ať se vrátí domů?
- Joanie. - Strýček Ian!
Co tu s tebou dělá ta poutnice?
Je to dcera Jamieho Frasera.
Já ti věřím, děvče.
Nemusíš mi nic dokazovat.
Máš její oči, víš?
Vzdal jsem se naděje, že uvidím Jamieho dítě,
a teď jsi tu, stojíš přímo přede mnou.
Škoda, že tě žena nemůže přivítat.
- Teta Jenny? - Ano.
Pomáhá u porodu vnoučete.
Bude se zlobit, že jsem tě tu nezdržel,
ale musíme tě co nejdřív dostat na loď.
Jamie měl jistě důvod, proč nám to neřekl.
Ale vím, že jsi nečekané požehnání, děvče.
Tohle by mělo stačit na bezpečnou plavbu do Severní Karolíny,
i na ubytování a jídlo.
- Nemůžu si vzít vaše peníze. - Ale můžeš.
Jsi rodina.
Ptej se po tetě Jocastě,
až dorazíš do Wilmingtonu, na usedlosti River Run.
Bude vědět, kde máš rodiče.
- Děkuju, hoši. - Paní.
Oblečení uvnitř patřilo tvé matce.
Jistě by chtěla, abys ho měla.
Děkuji ti, Rogere.
Hošík vypadá dobře.
Co se děje?
Kapitáne.
Jaké překvapení,
když šel kuchtík pro solené vepřové,
a místo toho našel ženu s dítětem.
Ano, moudrý člověk se netrápí věcmi, jež nemá ve své moci,
ale na téhle lodi…
je všechno v mé moci.
Včetně distribuce přídělů.
Chápejte, ona se skrývá tady dole,
zatímco ostatní nahoře trpí.
To není fér, že ne?
Když mi bylo sedmnáct,
byl jsem nejmladší z dělníků, co měli stavě dům.
Nechápal jsem, proč mě nesnáší.
Byla to banda ubožáků, možná jim vadily mé způsoby,
nebo to, že se na mě holky smály.
Ale věděl jsem, že mě nemají rádi.
Kapitáne…
Potřebovali oběť do základů,
aby se nechvěla zem a zdi nespadly.
A začali se hádat, jestli tou obětí mám být já,
nebo jestli bude lepší hloupý Joey.
Jeden z mužů navrhl hodit mincí.
„Hlava, nebo orel?“ zeptal se se smíchem.
Nezmohl jsem se na slovo.
Tak řekl, že když padne hlava, přežiju,
a když orel, umřu.
A hodil šilink do vzduchu.
Neměl jsem sílu se dívat.
Povalili mě na tvář a praštili mě.
Když jsem se probral…
Měl jsem ten šilink v kapse.
Byli to čestní muži.
Jste hráč, MacKenzie?
Nechcete o životy Morag a Jemmyho házet mincí?
O jejich ne.
Ne.
To vy jste jim nosil příděly. Vy byste měl platit.
Džentlmenská sázka, ne?
Hlava život, orel smrt.
Zdá se, že Danu stojí při vás, pane.
Mám jednu prosbu, jestli můžu.
Můj syn Ian, tvůj bratranec, je s tvým otcem.
Jeho matka by byla ráda, kdyby psal častěji.
Řeknu mu to.
Vážně tě nesmím doprovodit a koupit ti lodní lístek?
Už jsi pro mě udělal dost.
Dohlédnu na to, aby ti naložili kufr.
- Chlapci? - Děkuju.
Máš Jamieho oheň, a tím nemyslím jeho červené vlasy.
Jsi Fraserová skrz naskrz.
Otec bude mít velkou radost, až tě uvidí.
Děkuju, strýčku Iane.
Slečno.
Jsem Joseph Wemyss. Cestujete sama?
Ne, můj strýc je venku.
Jestli sháníte služku, nevzala byste mou dceru?
Je skvělá kuchařka a umí se ohánět jehlou.
- Nikoho nepotřebuju. - Moc vás prosím.
Je tu muž, který ji chce mít jako…
Konkubínu.
Tak mu to nedovolte.
Nemám na výběr.
Její i moji smlouvu koupil
obchodník, který mu ji chce prodat,
pokud nám někdo jiný nezajistí cestu.
Mířím do Severní Karolíny.
Ať ode mě radši navždy odejde někam do divočiny,
než by byla zneuctěna.
Prosím, seznamte se s ní.
Tohle je Elizabeth.
Lizzie.
Budeš sloužit dámě.
Vaše služebnice, paní.
Chci lodní lístek na Phillipa Alonza.
- Pro nás dvě. - Vaše jméno?
Brianna Randallová.
Lizzie! Nezapomeň se modlit!