- Viděli jste… - Kam půjdeš?
Pojedeme na západ.
Claire může léčit a já budu dělat tiskaře.
Marsali se nemůže vydat na dlouhou cestu.
Čeká dítě.
Nechci, abys žil polovičatý život.
Položil bych ti svět k nohám, ale nemám ti co dát.
Slyšel jsem, že ti indiáni vyříznou srdce.
Někteří jsou přátelští, od jiných je lepší držet se dál.
Je to stříbrná výplň.
Musí to být někdo jako já.
- Vezmeš si mě? - Nejsem na to připravená.
Jestli si mě nechceš vzít,
já s tebou nechci spát.
Krásnější zemi jsem ještě neviděl.
Přijmeme Tryonovu nabídku.
- Věříš mi, Claire? - Vždycky.
Chvályhodné rozhodnutí, pane Frasere.
Nedělalo se mi snadno, Vaše Excelence.
Mít k dispozici 10 000 akrů půdy Jeho Veličenstva,
to je herkulovský úkol.
Já ten úkol vítám, pane.
Mapa vašeho pozemku. A můj sekretář může zařídit
ubytování vaší paní zde ve Wilmingtonu,
než jí postavíte nový dům.
To je od vás velkorysé, Vaše Excelence,
ale chce mě doprovázet a pomoci budovat Fraserův hřeben.
No, jak si přejete.
Ať s Boží pomocí překonáte strasti,
které vás tam jistě neminou.
Ujišťuji vás, pane,
že má žena je statečná a silná.
Je léčitelka.
Viděla válku a mor. Bez ní bych to nezvládl.
Našel jste další možné osadníky?
Mám ve Wilmingtonu nejlepšího muže, poptá se.
Radím vám, abyste výběru osadníků věnoval dost času.
Je těžké odlišit přítele od nepřítele.
Takzvaní „regulátoři“ se v Piedmontu bouří.
Staví se proti mým výběrčím daní. Brandy?
Ano.
Ano, probíralo se to po hospodách.
Lidé plytkého rozumu, kteří chtějí rozhodovat,
co je správné.
Špatné
je jejich neukázněné chování a neochota platit daně.
Nemůžou jim vaši šerifové zabránit brát věci do vlastních rukou?
Ti situaci dále zhoršují.
Někteří jsou nepoctiví.
Daně neputují do pokladny.
Chápu. To je mi líto.
Nestojím o váš soucit, pane.
Nechtěl jsem vás… jsem jen vděčný.
Vím, že se stýkáte s princi i chuďasy.
Ano, Vaše Excelence.
Horalové prý mají s divokými indiány hodně společného. Taky si to myslíte?
Divokost na sebe bere mnoho podob, Vaše Excelence.
Viděl jsem ji jak u princů, tak u chuďasů.
Se svým rozhledem jistě souhlasíte,
že ti, kdo vzdorují Jeho Veličenstvu,
nejsou lepší než barbaři.
A zákon často nemá účinný způsob, jak je zkrotit.
Ano.
Jedna věc je zákon a druhá, jak se naplňuje.
Jsem rád, že si rozumíme.
Dohoda s džentlmenem má cenu zlata,
zvlášť když ten dotyčný zná svět a jeho problémy.
Budeme doufat, že svět si své problémy nechá pro sebe, Vaše Excelence.
Obdivuji vašeho ducha, pane Frasere. Takové osadníky potřebujeme.
To je poslední.
- Já to vezmu, tetičko. - Děkuju, Iane.
Můžu si u vás koupit na cestu chleba, sýr a solené vepřové?
Ano.
Chtěla jsem vám připravit košík s jídlem,
ale jen na to pomyslím…
Nemůžu mluvit o jídle,
aby se mi nezvedal žaludek jako na Artemis.
Asi začnu zpívat námořnické písničky.
Žvýkej mátu, jestli nějakou najdeš.
A jez často malé porce,
i když nemáš hlad.
Co se děje?
Chybí mi matka.
Vím, že se nemáte rády a je mezi vámi zlá krev,
ale když je dítě na cestě…
Chtěla bych ji tu mít.
To je samozřejmé, že tu chceš mít matku.
Jestli pro tebe můžu něco udělat…
Jste moc hodná.
A nechtěla bych u sebe žádnou jinou léčitelku,
kdyby se to zvrtlo.
Jenže jedna věc
je porodit dítě,
a druhá ho vychovávat.
Tvoje matka tě vychovala skvěle.
Ty to jistě zvládneš stejně dobře.
Nechci nikoho, kdo by působil potíže.
Budu ve výběru opatrný.
Najdi horaly, pokud to půjde,
a muže z věznice Ardsmuir. Budou tu poblíž.
Sežeň jich co nejvíc.
Budu je hledat, milorde.
Já…
Já věřím, že vám to tu jde dobře.
Máte dost peněz?
Ano. Nedělejte si starosti, pane.
Sehnal jsem nějakou práci a Marsali šije,
zatím máme dost.
Tak tedy, vůz je naložený.
Napíšeme vám, až se malé narodí.
A my vám postavíme krásný srub.
Pak se k nám přidáte.
Máš v očích ten vzdálený pohled, Sassenach.
- To nic není. Já jen… - Marsali.
Těhotenství ji rozzářilo.
Je skoro stejně stará jako Brianna.
Někdy si…
říkám,
že byla chyba ji opustit.
Na svou matku si moc nevzpomínám.
Ale moc mi chyběla, když jsem měla Bree.
A teď
tam já nebudu pro ni.
Nebo pro vnouče.
Když jsem…
Když jsem byl bez tebe,
vybavoval jsem si tvůj obličej,
tvá slova, tvé srdce.
Těch vzpomínek jsem se držel, když jsem to chtěl vzdát,
a jim vděčím za to, že jsem vytrval.
Naše dcera udělá totéž.
Běž, strýčku Jamie. Já to zvládnu.
Ano.
Nemáš moc rád výšky, viď?
Ten výhled se mi nikdy neokouká.
Kdyby to byl obraz,
lidi by řekli, že není skutečný, že si ho malíř vymyslel.
Jsme dost vysoko, abychom mohli promluvit s Bohem
a pochválit mu jeho tahy štětcem.
Má velký talent.
Kam teď, tetičko?
Je to dalších sto yardů tím směrem.
A pak…
Pak se musíme znovu obrátit na jih.
Zatloukli jsme 100 kůlů!
Tohle je naše.
Není to úžasné?
„Má země, o tobě,
sladká země svobody,
o tobě zpívám.“
Báseň z tvé doby?
Je to píseň nazvaná „Amerika“.
Má stejnou melodii jako „Bůh ochraňuj krále Jiřího.“
Američané ji ukradli králi Jiřímu a přivlastnili si ji?
Ano.
To jim srdečně tleskám.
Zazpívej ji, Sassenach.
Ne.
Když zpíváš,
čistě a uctivě jako v kostele,
musím přiznat, že dostávám chuť na nemravnosti.
- Na jaké? - Kde začít?
Začátek je vždycky fajn.
Možná si tě přitisknu na…
Strýčku Jamie, pojď sem!
To jsou památné stromy. Guvernér Tryon o nich mluvil.
Tvoří nejzazší hranici našeho pozemku.
Tohle bude znamení všem, kdo projíždějí,
že jsou na Fraserově hřebeni.
Tady.
Prokrista.
Jaké zvíře to tu nechalo? Možná mýval?
Myers mi o nich vyprávěl.
Na takovou hromadu bys potřeboval celou rodinu.
Jsou tu nebezpečnější zvířata, která to mohla udělat.
Vlci?
Ne tak přátelští jako Rollo.
Lvi?
Netvař se tak nadšeně.
Ale ano, žijí tu pumy,
i když v těchto oblastech jim říkají panteři.
A jsou tu i jiná divoká zvířata. Medvědi.
Ačkoli na ty už je asi pozdě. Oni hibernují.
Na zimu se uloží a spí až do jara.
Proč ježíš srst?
Je něco za námi?
Claire, vlož mi nůž do ruky a postav se za mě.
Co chtějí, strýčku Jamie?
- To asi zjistíme. - Vypadají jako Čerokézové.
K Myersovi byli přátelští.
- Půjdu s tebou. - Ani se nehni.
Oba zůstaňte u pušek.
James Fraser.
Jsem James Fraser.
UNIVERZITA OXFORD
Proč mají babičky ve zvyku umírat,
zrovna když mí studenti mají odevzdat
esej o poezii první světové války?
Rogere?
Promiň, Petere. Jsem myšlenkami jinde. A mám práci.
No, kamaráde,
jestli v tom svém chaotickém diáři najdeš chvilku,
zajdi s námi na panáka a cigárko.
Jako za starých časů.
JAKO DOMA: SKOTŠTÍ OSADNÍCI V AMERICE
„Mount Helicon, známá jako Grandfather Mountain…“
„osídlená v 70. letech 18. století skotskými horaly.“
„Nedaleká osada zvaná Fraserův hřeben
„je dalším příkladem skotského jména
v této oblasti.“
Tak jsi hodný.
„Fraserův hřeben“?
To, co vidím před sebou, je srub?
Bude, ano.
Pokud nechceš žít pod mechem a trávou po zbytek života.
Tohle budou dveře, předpokládám?
Ano.
Směrem na jih.
V zimě sem bude svítit slunce.
Co bude tamhle?
Spižírna na maso.
Vzadu vykopeme mělkou jámu,
naplníme ji žhavým uhlím a budeme udit.
Pak postavíme regál na sušení.
Myers tomu říká „sušené“ maso.
V Bostonu jsme tomu říkali „jerky“
a je to lahoda.
Ian přivázal zásoby.
Tam bude maso, aby na něj zvěř nemohla,
než postavím spíž.
A co bude tohle?
Tohle bude tvoje kůlnička, Sassenach,
na tvé bylinky, lékařské nástroje a tak.
Až budeme mít osadníky, můžeš sem vodit své pacienty,
budeš-li chtít.
Myslel jsi na všechno.
Prokrista.
Ten kůl je křivý.
Spíž bude taky. Nemůže mít spíž nakřivo.
Mrtvým jelenům by to asi nevadilo.
Strýčku Jamie!
Vrátili se.
Držte se za mnou.
USA LETECKÁ POŠTA
FRASERŮV HŘEBEN…
Bože můj.
21. ÚNORA 1769
- Haló? - Brianno?
- Rogere. - Kdo je to?
- Je moc brzy? Vzbudil jsem tě? - Ne, vůbec ne. Jsem vzhůru.
Chystáme se s Gayle na shromáždění do parku.
Roger?
Jak se máš?
Všechno v pořádku?
Ano. Mám se dobře. A ty?
Jo. Taky se mám dobře. Jen toho mám hodně ve škole, znáš to.
Zrovna jsem na tebe myslela.
Vážně?
Jo.
Jen…
jsem si říkala, jak sis užil svátky.
Je to až příští týden, ale není to svátek.
Jedu do Inverness
odstěhovat poslední věci.
Fiona mi je tam uložila.
Já…
Brianno,
mám zprávy o tvé matce.
- O mé matce? - Ano.
Víš, jak jsi mi dala tu knížku?
Listoval jsem v ní a našel řádek…
jen krátkou zmínku
o místě zvaném Fraserův hřeben.
Tak jsem napsal autorce, abych zjistil víc.
A?
Claire Jamieho našla.
Zase se sešli.
Žili v Severní Karolíně
zhruba od roku 1768 v osadě zvané Fraserův hřeben.
Je to nedaleko Mt. Helicon,
dnes se jí říká Grandfather Mountain.
- Tam, co se konal festival? - Ano.
Je to stejné pohoří.
Takže byli původní Američané?
Ano. Mám před sebou smlouvu,
podle níž Jamie dostal 10 000 akrů půdy od guvernéra Severní Karolíny.
Ty žertuješ.
A dopis nějaké ženy její rodině v Anglii,
která zmiňuje Jamese Frasera a nazývá jeho ženu Claire léčitelkou.
Bree? Jsi…
- Jsi tam? - Jsem tady.
Já jen…
Rogere, ani nevíš, co to pro mě znamená.
Díky, že jsi to našel,
navzdory tomu, co se stalo.
Není zač.
No, musím oznámkovat nějaké eseje.
Jo.
Sbohem, Brianno.
Sbohem.
Můžeme stavět někde jinde.
Máme 10 000 akrů.
Ne.
Tady je to nejlepší.
V blízkosti potoka, kde se dá obdělávat půda
a v závětří od východu.
Možná bychom tedy měli jít dál od společné hranice.
Taková drobnost jako čára na mapě je dnes nezastavila.
Jestli se nás chtějí zbavit, přijdou,
ať se tu usadíme kdekoli.
A podle toho, co jsi říkala, jsou tady indiáni úplně všude.
Takže bez ohledu na to, kde se usadíme, budeme mít stejný problém.
Pamatuješ na tu lebku, co jsem ti ukázala, jak jsem viděla toho indiána?
Myslela jsem si, že nás tenkrát svedl dohromady,
dovedl nás sem.
Co když to bylo varování?
Je to někdo jako já, někdo z budoucnosti.
Co když ví, že se tu stane něco zlého?
Duch neduch, Sassenach,
nevím proč, ale cítím, že tohle místo je to pravé.
Nebyl to jen tvůj duch, kdo nás sem přivedl.
Ta hora…
ke mně promluvila.
Problém je,
že s tím kmenem nemůžu mluvit,
říct jim, že budu ctít hranice
jako ohleduplný soused.
Tak udělejme gesto dobré vůle.
Ano.
Ráno promluvím s Johnem Quincy Myersem.
Rollo.
Čerokézové.
Kde jsou?
Vzali nám maso!
Chtějí nás vyhladovět.
Tady.
To je Finley.
To nic.
Strýčku, podívej!
To nebyli indiáni.
To byl medvěd.
Potuluje se tu medvěd?
Je na něj hrůzný pohled, to vám povím.
To není potulování.
Málem mi zabil koně.
Tak mě napadá, že Čerokézové říkali,
že je navštívil Tskili Yona.
- Cože? - Tskili Yona.
„Yona“ znamená medvěd,
ale to druhé slovo tak dobře neznám.
Tuším, že znamená „špatnost“ nebo „zlo“.
Zlý duch v podobě medvěda, řekl bych.
Oni věří, že je to netvor?
Určitě věří, že je to něco víc než obyčejný medvěd.
Vezměte si to maso, když jste přišli o zásoby.
Nepřišel jsem žebrat, ale žádat o radu.
A já vám ji dám.
Bez jídla v žaludku budete mít prázdno i v hlavě.
Prý je to lahůdka.
Zásoby jídla brzy doplníte.
Ale ty výhrůžky od Čerokézů…
Nad těmi je potřeba se dobře zamyslet.
Tím, že vám včera vrátili hraniční kůly,
vám předali poselství.
Alespoň nevytahali všechny.
Chtěl jsem jim něco nabídnout, ale…
nevím, co přesně.
Tabák je vždy vítán.
A máte štěstí.
Dostal jsem od vaší tety slušnou zásobu.
Rád se s vámi rozdělím.
Jen když vám to budu smět oplatit.
Dovezu jim ho hned,
ale neznám jejich zvyky.
Jak je oslovujete?
Až přijdete,
pokud je chcete uctivě pozdravit, řekněte „Siyo ginali“.
Siyo ginali.
Ačkoliv jsou teď Čerokézové neklidní, mě znají.
Nejlepší bude, když jim tabák zanesu vaším jménem.
Asi máte pravdu.
Díky, Johne.
Je možné, že ten medvěd byl zásah osudu.
Odložte stavbu srubu, dokud se tohle nevyřeší.
Čerokézové vás varovali.
Příště možná tak zdvořilí nebudou.
Strýček bude mít radost.
Je to dobrý úlovek, kromě té stvůry, co protrhla síť.
Už jsi ji opravil?
Skoro ano.
Jsi šikovný.
Podobá se to pletení.
Maminka mě to naučila.
Člověk si musí hlídat oka.
Jsou-li moc hustá, brzy dojde příze.
Jsou-li moc řídká,
naděláš díry tam, kde je nechceš mít.
Plést jsem se nenaučila.
To není možné. To přece umí každý.
Umím ušít šaty nebo zašít ránu,
ale plést mě nikdo neučil.
Co když jsi potřebovala punčochy?
Koupila jsem si je.
Každý na Lallybrochu se učí plést, sotva udrží jehlice.
Takže i Jamie?
Ano.
Strýček Jamie mi upletl krásné punčošky na křest.
Rád tě to naučím.
Až někde seženu přadeno vlny,
naučím tě plést vcukuletu.
Mezitím připravím ryby na vaření.
Ano. Podívám se na Finleyho.
Myslíš, že ten medvěd tu někde je?
Při troše štěstí už zase spí,
- ale dávej na sebe pozor. - Ano.
Ty taky.
Pojď, Rollo!
Škoda, že nejíme dřevo, měli bychom večeři.
Naštěstí máme spoustu pstruhů.
Je jednodušší způsob, jak lovit ryby.
Kvůli tomu medvědovi jsem chtěla zjistit, jestli ještě umím střílet.
Zdá se, že jsi nezapomněla.
Ale neupěchovala sis dobře prach.
Nikdy jsem nechápala, jak to vojáci dokážou dělat v boji.
Ano.
Něco jiného je,
když máš dost času,
ale když na tebe míří nepřítel,
to je jiná písnička.
Strýčku Jamie?
- Nevidím to. - Ano.
Možná jsme to vyděsili.
Rollo?
Co to máš?
To je člověk.
Tady!
- Myers. - Co ten tady dělá?
Medvěd.
Napadl ho.
Tskili Yona.
Tskili Yona…
Tskili Yona.
Je tak bledý.
Potřebuju lékárničku.
Musíme ho přenést do přístřešku.
Tskili Yona.
Má vážně poškozené svaly. Iane, tlač na to.
- Kam jdeš? - Pořád je blízko.
Přijdeš o život.
Jestli po něm nepůjdu, vrátí se.
- Půjdu s tebou. - Ne.
- Zůstaň tu a pomoz tetě. Rozumíš? - Ano.
Musím mu podvázat cévy.
Je pokousaný.
Od čeho to je?
Nebyl to medvěd.
Siyo ginali.
Zabil jsi ho?
Ano.
Tskili Yona.
Je to jen člověk,
ne příšera.
Častokrát
je člověk příšera.
- Věděl jsi, že je to muž? - Ano.
Žil mezi námi. Býval to velký bojovník.
Už není?
Před rokem ublížil své ženě.
Ležel s ní proti její vůli.
Tak to neděláme,
takže byl vykázán,
aby žil sám v lese bez Čerokézů.
Nesmířil se s tím.
Vracel se k nám znovu a znovu,
ale my jsme dělali, jako by nebyl.
Takže odešel hluboko do lesa a jeho mysl byla navždy ztracená.
Udělal ze sebe medvěda.
Stal se z něj Tskili.
Letos přišel znovu,
ničil obydlí a kradl jídlo,
ale nemohli jsme zabít, co už bylo mrtvé.
Teď už nebude dělat potíže.
A vy?
Vy budete dělat potíže mně a mé rodině?
Smrt sleduje bělochy jako Velký duch sleduje lid Aniyunwiya.
Nejsem Tskili.
S rodinou chceme žít v míru.
Máte mé slovo.
Každý den chviličku choďte. Tak si udržíte sílu.
Udělám, co řeknete, paní. Vděčím vám za život.
To my všichni.
Nechtěl jsem, abyste kopali hrob, než postavíte srub.
Můžete zůstat s námi, dokud se neuzdravíte.
Náš náčelník Nawohali.
Přeje si, aby už mezi námi nebyla prolita další krev.
To je i naše přání.
„Yona dihi“?
Znamená to „zabiják medvědů“.
To bude tvoje jméno mezi našimi lidmi.
„Zabiják medvědů“?
Přisedněte.
- Prosím. - Jsem Giduhwa.
Tohle je babička mého manžela, Adawehi.
Já jsem Claire.
Zdálo se jí o tobě.
Měsíc byl ve vodě a ty ses proměnila v bílého havrana.
Přeletěla jsi přes vodu a spolkla měsíc.
Bílý havran přiletěl zpátky
a snesl jí do dlaně vejce.
Vejce se rozevřelo a uvnitř byl lesklý kámen.
Věděla, že je to velké kouzlo,
že ten kámen uzdravuje nemoci.
Je léčitelka.
Velice mocná léčitelka.
Babička mého manžela říká,
že teď máš léky,
ale budeš mít víc.
Až tvé vlasy zbělají jako sníh,
budeš mít nekonečnou moudrost.
Nemusíš se trápit.
Smrt sesílají
bohové.
Nebude to tvoje vina.
Teď úplně nerozumím.
Pojďte.
Tahle už je poslední.
Děkuju za úschovu.
Co tomu říkáš?
Je to velmi…
Ano.
Tak co, mluvil jsi s ní?
Celých pět minut před týdnem.
Je to začátek.
Poprvé od…
Od žádosti o ruku, ano.
A?
Jak to šlo?
Fajn.
I když nevím, jestli mě ráda slyšela,
nebo ji potěšila zpráva, že její matka…
odjela a našla ztracenou lásku.
Myslíš, když se vrátila v čase, aby našla Jamieho Frasera?
Vrátila v čase?
Jak to myslíš?
Ty stěny nejsou tak silné, jak si myslíš.
Slyšela jsem, jak s Claire a Briannou
mluvíte o legendárním horalovi.
Babička byla vyvolávačka u kamenů. Vedla tance.
Znám všechny příběhy lidí, co zmizeli.
Takže jsi to věděla? Celou tu dobu?
Ano.
Tušila jsem, že se to na Brianně podepíše.
Odloučení od matky.
Ano, pořád se trápila, jestli ho Claire našla,
tak jsem hledal důkaz, že ano.
- Brianna určitě byla nadšená. - Ano, byla.
Myslel jsem, že by to mohl být nový začátek
- nebo tak, ale… - Už se neozvala.
Alespoň to ví.
Co je?
Nevím, jestli ti to ukázat.
Babička pomáhala reverendovi při výzkumu.
Mám nějaké její papíry, které…
se našly, když jsme s Erniem vybalovali.
- Nekrolog? - Ano.
Tady…
„Se zármutkem jsme přijali zprávu o smrti
Jamese MacKenzieho Frasera
a jeho ženy
při požáru, který zničil dům
v osadě Fraserův hřeben.“
Datum je rozmazané.
21. ledna 1770 a něco.
Pozemek získali v roce 1768,
takže to znamená, že někdy v příštích 12 letech
zemřou.
Co víme, tak zemřeli dva roky poté, co dostali půdu.
Možná se počátků Ameriky ani nedožili.
Brianna bude zdrcená.
Nemůžu jí to říct.
Ale neměla by znát pravdu?
Její matka je mrtvá.
Je mrtvá, Fi,
už víc než 200 let.
To Brianna ví.
Tohle…
To jí jen zlomí srdce. Znovu.
Ano.
Asi máš pravdu.
Co to děláš?
Přenáším svou ženu přes práh.
A tohle budou dveře pobité kůžemi, aby nepropouštěly zimu.
A tady
budeme mít malou spíž a krb,
kde budu žehnat krbu.
Možná bys měl začít dřív než později.
Potřebujeme veškerou pomoc.
Vyrobíme poličky na knihy
a pořídíme svíčky, abychom si mohli večer číst.
Doprostřed postavíme pořádný stůl, kde budeme večeřet.
A tamhle bude naše postel.
Na východ, abychom mohli sledovat každý východ slunce.
Je to dokonalé.
Haló?
Zdravím, tady Roger Wakefield. Můžu mluvit s Briannou Randallovou?
Tady je Gayle, její spolubydlící.
Vy jste ten Roger?
Ano, to jsem já.
Je doma?
Ne, není.
Ona vám to neřekla?
A co jako?
Odjela do Skotska.
Do Skotska? Proč?
Navštívit matku.
Jak je to dlouho?
Pár týdnů.
Myslela jsem, že se potkáte.
Rogere?
Haló?
Díky, Gayle. Zkusím to znovu.