Vi vender ikke tilbage -
- uden unge Ian.
I må ikke tage mig!
- Han holdt skrinet. - Bakra kan lide unge drenge.
- Der var tre safirer. Nu er der to. - Måske tog min onkel den.
Det ville du ikke dele. Det er teen.
Jeg har sagt ja til MacIvers invitation.
- Mr. Campbell? Er Deres søster her? - Ja.
Hvor har De den smukke sten fra?
Deres søster skal spå folk.
En ny konge rejser sig i Skotland -
- når et barn dør, som er 200 år gammelt.
Kaptajn Leonard er her.
- Du sigtes for mordet på Barton. - Find Ian.
STORMENS ØJE
Jeg var død.
Alt omkring mig var blændende hvidt -
- og der var en blid brusende lyd ligesom englenes vinger.
Jeg følte mig fredfyldt og kropsløs.
Fri for rædsler, fri for vrede -
- fyldt af en stille lykke.
Fart på!
Hvorfor standser vi?
- Hvor bor slaverne? - Følg stien.
Vent for enden af vejen.
Hvis jeg ikke er tilbage ved daggry, så spørg efter mig.
- Claire har været her. - Jeg håbede på mr. Willoughby.
- Han er måske i knibe. - Han er for klog.
Vi kan intet gøre.
Det er fra fruen. Herren er anholdt af Leonard.
Vi må skaffe hjælp på Artemis.
Nej. Der er en anden måde. Jeg går.
- Vent her. - Jeg er din kone. Jeg går med.
Ian?
Du plaprede løs, men glemte at fortælle om din tante Claire.
Hvad har hun med dette at gøre?
Hun var ude efter skatten? Hvorfor?
Har De problemer med hørelsen? Det var for at betale en gæld.
Du lyver. Hun ville have safiren. Hun havde hørt om profetien.
Jeg er træt af Deres snak.
Lad mig være, eller kom videre, mær!
Jeg skærer Dem op!
Hercules har fundet nogen.
Før ham væk. Hurtigt.
Slip mig!
Hercules!
Geillis. Beklager. Det er sent.
Min kusk satte mig af for enden af vejen, og jeg for vild.
Du er altid velkommen. Vi er venner.
Jeg beklager min tjeners grovhed.
Han troede nok, at du brød ind.
- Hvad laver du her? - Jamie er anholdt.
- For hvilken forbrydelse? - Nogen har anklaget ham for mord.
Men han er uskyldig. Nu er de også ude efter mig.
Du må være udmattet.
Kom og sid ned.
Ærgerligt, at De ikke for vild og fandt Havana.
De er morsom for en mand i lænker.
Vi var jo desværre underbemandede.
Men nu er vi her. Dog ikke så længe til.
Vi sejler Dem hjem og stiller Dem for retten.
Stands der, løjtnant.
Vi tager mr. Fraser i vores varetægt.
På hvis ordre?
Deres Excellence, jeg begærer, at De overlader ham i min varetægt.
Han er sigtet for mord.
Han er efterlyst i Skotland, og jeg skal bringe ham hjem.
Naturligvis.
Må jeg se kendelsen?
Jeg har den ikke i min besiddelse.
Har De ikke kendelsen?
Hvad har De så, løjtnant?
Tilgiv mig. Kaptajn Leonard.
Tilgiv mig min uvidenhed om den liberale praksis i flåden -
- hvad rang angår.
Hæren har en mere traditionel indstilling til de ting -
- hvor man kun tildeles ledertitlen, når det er fortjent.
Hvis De ikke kan fremvise kendelsen -
- hvad støtter så Deres påstand?
De må have et bevis, før de fratager ham hans frihed.
Et besætningsmedlem traf denne mand i Edinburgh -
- og kan bevidne de forbrydelser, han så der.
Jaså. Deres vidne har vel lavet en skriftlig erklæring -
- og aflagt ed hos en magistrat. Må jeg se erklæringen?
- Jeg er lige ankommet, så... - Løjtnant... Kaptajn.
Har De hverken kendelse eller erklæring?
De vil vel ikke anholde en brite på baggrund af besætningens sladder?
Deres Excellence.
Jeg er forvisset om beskyldningens ægthed og denne mands identitet.
Som officer på Porpoise -
- har jeg ret til at tage ham i min varetægt.
Ja, kaptajn. Hvor han blev fanget til søs.
Men Deres myndighed stopper i havnen, hvor min myndighed starter.
Indtil jeg er forvisset om den påståede kendelse, er han fri.
- Deres Excellence... - Tak, løjtnant Leonard.
Jeg står i gæld til dig igen.
For at redde mit liv.
Vi har stået i gæld til hinanden så ofte, at jeg ikke længere tæller.
Så på gensyn.
Farvel, John.
Farvel, Jamie. Og -
- held og lykke.
Så ankom Jamie og jeg hertil. På Jamaica.
Det er en køn historie.
Men du har udeladt en detalje.
- Hvorfor er du her? - Det har jo jeg sagt.
For 25 år siden faldt du ned fra himlen og ind i mit liv.
Og nu er du her igen.
Det er sært, som skæbnen altid fører os sammen.
Jeg har aldrig mødt andre rejsende. Kun dig.
Vi deler et bånd. Noget, som ikke engang du og Jamie kan dele.
- Det formoder jeg. - Jeg blev din ven.
Og dermed sænkede jeg paraderne.
Jeg ofrede alt for dig, og alligevel kommer du ind i mit hjem og lyver.
- Du har løjet, siden vi mødtes. - Jeg lyver ikke.
Nu indser jeg, at du forgiftede Colums sind.
Du vendte ham mod Dougal og mod opstanden.
- Og nu vil du stoppe mig. - Hvorfor skulle jeg det?
For at forhindre en skotte på tronen.
Det har jeg ikke gjort. Karl Stuart havde sin chance.
Han er fortid. Jeg taler ikke om Bonnie-prinsen.
Jeg taler om den nye konge.
Geillis...
Jeg aner ikke, hvad du mener. Jeg var rystet over at se dig.
Spil ikke dum, Claire. Du kendte til Brahan Seeren -
- og safirerne, og at jeg ville befri mit folk fra det engelske styre -
- og bringe mit hjemland tilbage til storhed.
Jeg må vist hellere gå.
- Stands hende. - Slip mig!
Det her er ikke Cranesmuir.
Der er ingen, der kan forsvare dig.
- Hvad er det, du vil høre? - Hvorfor har du forfulgt mig?
Jeg har ikke været i denne tid de sidste 20 år.
Flere løgne.
Lige før Culloden rejste jeg tilbage til min tid i 1948.
Du ville aldrig forlade Jamie.
Nej. Men han tvang mig, for vi vidste, hvad der ville ske.
Jeg tror dig ikke.
Ikke engang krig kunne splitte jer.
Jeg var gravid!
Gravid?
Og du forlod din mand?
Jeg var nødt til det. For mit barns sikkerhed.
Du ved, hvordan det var efter '45. Blodsudgydelser. Udsættelser.
Jeg opfostrede hende i min egen tid i Boston.
Og så vendte jeg tilbage for få måneder siden.
Rejste du gennem stenene tre gange og overlevede?
Jeg har læst bedre historier. Du kan tage hende. Gør, hvad du vil.
Jeg har beviser! Her. Se.
Det her er min datter.
Hvordan kan jeg være på billederne, hvis jeg ikke taler sandt?
Hun ser bekendt ud. Hvad hedder hun?
Brianna.
Du mødte hende på universitetet i Inverness i 1968.
Ja. Jeg har mødt hende.
Hun var til hvide roser-optoget og på pubben.
- Var det din datter? - Og da rejste du gennem stenene.
Var det dig, der råbte?
Jeg ville fortælle dig om hekseprocessen.
Jeg forsøgte at advare dig.
- Så må du have set... - Din mand.
Ja. Eller det, der var tilbage af ham.
Han var en af mine favoritter. Pæn.
Og en skøn penis.
Men en opofrelse er nødvendig. I sagens tjeneste.
Jeg har aldrig behøvet at ofre noget, når jeg rejste.
Hvordan gjorde du det så?
Jeg ved det ikke.
Jeg tror, det har noget at gøre med, hvem der er på den anden side.
Som drager en mod dem.
Måske. Men jeg vil hellere have blod.
En pige kan ikke være for varsom.
En 200 år gammel baby.
Tænk engang.
Min kære ven, jeg har opført mig forfærdeligt. Men det er forståeligt.
Vores veje bliver ved med at krydses, og det skræmmer mig.
Jeg har ikke haft det let.
Det er svært at skelne mellem ven og fjende.
Men nu ser jeg, at vi er ført sammen af større kræfter end os selv.
Jeg trækker mig tilbage nu.
Jeg har et gæsteværelse. Bliv, så længe du vil.
Ian?
- Claire! - Åh gud.
Fergus gik til John Grey. Er du okay, sakser?
Ja. Geillis har unge Ian. Kom.
- Hvilken vej, sakser? - Denne vej. Mod trommerne.
Jamie!
Willoughby?
Willoughby.
De er sammen med mig.
- Hvad gør du her? - Jeg er her med miss Campbell.
Disse rare mennesker hørte om hendes evner og bad hende komme.
Margaret?
Hun er den første kvinde, som ser mig.
Som ser den mand, jeg er. Og jeg ser hende.
Vi ønsker at være sammen.
Efter i aften tager vi til Martinique.
Og skaber et hjem.
- Har du set Ian? - Nej.
Det har Margaret måske. Han er hos mrs. Abernathy.
- Margaret. - Frue.
Jeg var så glad for at se dig.
Jeg er også glad for at se dig. Du virker lykkeligere.
Margaret, kan du fortælle os, hvor fru Abernathy er?
Jeg ser dig i dødens plantage -
- tilsølet af blod.
Jeg ser -
- kaninen.
Kors.
Jeg ser en fugl i en vindueskarm.
Han synger for dig, når du er sorgfuld -
- men du hører ham.
Jeg vidste, at det var dig. Min far.
Jeg har drømt om dig. Jeg elsker dig.
Også dig, mor.
Åh nej.
Uhyret. Lad det ikke tage mig!
- Hjælp mig! - Hvad snakker du om?
Abandawe.
Det har du sagt til mig før. Grotten, ikke sandt?
- Uhyret kommer. - Margaret.
- Hvad har du gjort? - Du er ikke velkommen.
- Fint. Vi går. Kom, søster. - Mr. Campbell!
Har du glemt mrs. Abernathy?
- Hvad har du med hende at gøre? - Dette angår ikke dig.
- Hun har min nevø. - Det ved jeg intet om.
Jeg går kun op i den 200 år gamle baby -
- som mrs. Abernathy søger.
En ny konge rejser sig, når et barn dør -
- som er 200 år gammelt.
Det giver ikke mening.
Bree.
Jamie!
Margaret, vi går nu.
- Har du billedet med hunden? - Nej.
Du tager ikke hende med.
Margaret, mrs. Abernathy forventer, at vi udfører vores arbejde.
Rør mig ikke, kineser!
Jeg er Yi Tien Cho. Du fortjener ikke denne kvinde.
- Geillis må have taget det. - Men hvorfor?
Jeg fortalte, at jeg fik et barn i fremtiden. At Brianna var dit.
Hun traf hende, før Geillis kom gennem stenene.
Brianna er det 200 år gamle barn.
Du kommer med mig nu. Eller skal jeg bruge kæppen?
Nej. Du tvang mig til at spå i gåder. Jeg har fået nok!
- Hun vil... - ...dræbe hende.
- Vi må finde Geillis nu. - Der er et sted. Som Craigh na Dun.
Folk forsvinder der.
Abandawe.
Abandawe. Hvor?
- Ondt sted. - Før os derhen.
Drengen vil dø der.
Følger I efter, dør I.
Der er det.
Hun er derinde.
Jeg kan høre en mumlen.
Jamie, portalen må være i nærheden.
Hvis den tager mig, kan jeg måske ikke komme tilbage igen.
Hvis der sker mig noget, må du følge efter hende.
Du er nødt til rejse. Vi mistede Faith. Vi må ikke miste Brianna.
Bare rolig. Du bliver ofret i en god sags tjeneste.
- I kom altså. - Ian!
Kom ikke tættere på.
Persist og Hercules skyder dig.
Jeg skåner dig kun, fordi Claire holder af dig.
Geillis, lad være!
Geillis!
Et liv for et liv, søde Claire.
Jeg reddede dig fra bålet. Du skylder mig et liv.
- Han er en dreng. - Bare et offer.
Du skylder mig din datters liv.
Det er i en god sags tjeneste.
Da indså jeg, at vandhullet var portalen.
Vi er de udvalgte. Dig og mig.
Det er vores ansvar at ændre historien.
Jeg opgav mit barn for sagen. Du må gøre det samme.
Nej!
Det her er Guds vilje.
Nej!
Gå.
Du er fri.
Onkel Jamie.
Kom her. Du skal ikke være bange.
Claire!
Claire.
Lad os komme ud herfra.
Jeg vidste, at du ville komme.
- Men du var længe om det. - Ja.
Jeg er ked af det, Ian.
Vi er okay nu, sakser.
Hun er fra en grotte i Caribien. Voksen, måske sidst i fyrrerne.
- Brækket hals? - Mere end det.
Nogen forsøgte at skære hovedet af hende.
Det er okay.
Nu skal vi hvile ud.
Vi skal tilbage til skibet.
Jeg bad Fergus pakke vores ting. Lesley og Hayes gør klar til afgang.
Men først vil jeg holde om jer begge to.
Det var venligt af lord John at få kendelsen trukket tilbage.
Det bliver godt at komme tilbage til Skotland.
Det bliver rart at komme hjem.
Vi bringer Ian direkte hjem til Jenny.
Han vil nok ikke hjem efter dette eventyr.
Jeg er ligeglad.
Jeg leverer ham til Lallybroch, om jeg så må komme ham i en tønde.
Lad være med at barbere dig.
Jeg har ladet det vokse i fire dage.
Sjovt. Du har nogle nye hvide hår her.
Det er ikke så sært.
Jeg burde være helt hvidhåret efter de sidste måneder.
Jeg kan lide det. Det er anderledes.
Jaså?
Hvordan anderledes?
Når du kysser mig mod min hud...
Du har en vældig fin hud, sakser.
Som perlemor.
Du har en del fin hud, hvis det var det, du mente.
Det var mere eller mindre det, jeg mente.
Jeg har... tænkt meget over -
- hvad jeg vil gøre ved dig, når vi er i land.
Og hvad er det?
Jeg har overvejet det detaljeret, hvad jeg vil gøre -
- når du er nøgen og villig, og ingen lytter.
Og når der er plads nok til dig.
Jeg er villig.
Og der er bestemt plads nok.
Og angående at være nøgen...
Det skal jeg nok ordne.
Det er en del af planen.
Hvad er planen?
Jeg tager dig med til et uforstyrret sted på en bølgende hede -
- og starter med at sidde -
- ved siden af dig.
Det kan man godt kalde en start. Og hvad så?
Og så løfter jeg dig op på mit knæ -
- og kysser dig.
Det var første skridt.
Og hvad så?
Så lægger jeg dig ned og snor dit hår op i min hånd -
- og smager din mund, din hals og dit bryst med mine læber.
Det vil jeg gøre, indtil du holder op med at lave pibende lyde.
Jeg laver ikke pibende lyde.
Jo, du gør. Ræk mig det håndklæde.
Og så...
Hvad så?
Og så -
- lægger jeg dig på ryggen.
Du må gerne stønne lidt for at opmuntre mig.
Ellers skal du bare ligge stille.
Og så vil jeg lægge mig på ryggen -
- og lægge dig oven på mig.
Så jeg kan holde om dine balder og kærtegne dem ordentligt.
Kors. Du har den rundeste numse, jeg nogensinde har set.
Hvis du vil sparke med benene eller bevæge hofterne sjofelt -
- og gispe i mit øre og lave små lyde -
- så har jeg ingen indvendinger.
Jeg gisper ikke og laver heller ikke lyde.
Så spreder jeg dine lår.
- Jeg trækker mine bukser ned og... - Og hvad?
Så får vi se, hvilke lyde du ikke laver, sakser.
Kølig luft bliver rart efter øens hede.
Vejret skifter.
Styr op mod vinden!
Kom så, knægt!
Hold kursen støt!
- Vi må hjælpe. - Følg hans ordre.
Mac Dubh ved, hvad der er bedst.
Ja, han gør! Han bad jer blive her!
Lad de erfarne sømænd gøre deres job.
Jeg vil ikke være hernede uden at vide, hvad der sker på dækket.
Du har intet valg. Bliv hernede!
- Hvor går du hen, tante? - Jeg er skibslæge.
Hold den støt!
Fastgør lasten, og gå indenfor. Gå nu!
Claire!
- Claire! - Jamie!
Det er for farligt! Gå ned igen!
Jeg kan ikke holde det.
- Hjælp mig! - Jeg kommer!
Jeg tror, at det er brækket. Hjælp mig med at få ham nedenunder.
Hold fast!
Claire!
Hold fast!
Nej!
Vi mister det!
Det er nytteløst! Den rammer bredsiden!
Fastgør roret, og hjælp mig med at få mændene nedenunder.
Alle sammen, gå under dæk!
Jamie!
- Gå ind, Fraser! - Jeg må hente min kone!
- Jamie! - Claire!
Claire!
Jeg var død. Alt omkring mig var blændende hvidt.
Og der var en blid brusende lyd ligesom englenes vinger.
Jeg følte mig fredfyldt -
- og kropsløs.
Fri for rædsler, fri for vrede -
- fyldt af en stille lykke.
Claire.
Claire!
Pokker tage dig, sakser.
Hvis du dør her nu, så slår jeg dig ihjel.
Sakser...
Gudskelov.
Jeg troede, at du var død.
Jeg lovede ikke at forlade dig.
Du skræmte livet af mig.
Hvor er vi?
- Jeg ved det ikke. - Hvad med Artemis?
Er I okay?
Ja. Vi har alle vores lemmer.
I må være fra skibet.
Det er et gået på grund ved mudderbankerne 6 km herfra.
Er der nogen overlevende?
Ja. Folk tager sig af dem.
Sikket held.
Et uvejr er usædvanligt på denne årstid.
Jeg er Joseph Oliver. Min kone, Patsy, og vores datter.
James Fraser.
Og min kone... Claire.
Det her -
- virker måske underligt, men...
Hvor er vi?
Vi kalder det Les Perles.
Vi mener...
Hvad hedder øen?
I er ikke på en ø.
I er på fastlandet. I kolonien Georgia.
Georgia?
Amerika.
Tekster: Malene Cramer www.sdimedia.com