Aiemmin... - Sormus on Lallybrochin avain. Kartano on yhtä lailla sinun.
Kerran lokakuussa Randall tuli käymään kartanossa.
Anna siskoni olla. - Sinun siskosiko?
Ei!
Herttua saapui. - Autan mielihyvin palauttamaan miehenne maineen.
Saan ensi kertaa tilaisuuden ottaa paikkani Broch Tuarachin herrana.
Synnyin 20. lokakuuta vuonna 1918.
Siihen on vielä kaksisataa vuotta. Olen tulevaisuudesta.
Nyt saat haluamasi ja pääset kotiin.
Vie minut kotiin Lallybrochiin.
Tää laulu on tyttösen kadonnehen,
mä voisinko olla hän?
Iloiten päivänä aurinkoisna
astui hän purtehen.
Tuulet puhureineen, saaret ja veet,
sade, paiste vuoriston.
Mun hyvyyteni ja kauneuteni,
kaikki tuo poissa on.
Tää laulu on tyttösen kadonnehen,
mä voisinko olla hän?
Iloiten päivänä aurinkoisna -
astui hän purtehen...
Ja nekö lentävät niin kuin linnut?
Eivät ihan. Lentokoneissa on kiinteät siivet. Ne eivät räpytä.
Ja sinäkö olet ollut kyydissä? - Monta kertaa.
Rakastan lentämistä.
Kuinka ylös lentokone pääsee? - En tiedä tarkkaan.
Tuhansien jalkojen korkeuteen ainakin.
Tuhansien jalkojen? Niin korkealta näkee jo maailman Jumalan silmin.
Ensilento on erityisen vaikuttava.
Kaikki maanpinnalla vajoaa alas ja katoaa lopulta näkyvistä.
Sassenach, kuinka vanha sinä olet? En ole älynnyt kysyä. - 27-vuotias.
Luulin sua itseni ikäiseksi tai nuoremmaksi.
Oletko pettynyt? - En.
Toisaalta, kun minä olen 40-vuotias, sinä olet 245-vuotias.
Ei se ihan niin mene.
Tuolla Lallybroch on.
Se on juuri sellainen, kuin sinä kuvailit. - Juu.
Tulehan.
Jamie, kaikki se kuuluu nyt menneisyyteen.
Liikkeellä oli huhuja. Dougal kertoi myöhemmin...
...että Randall oli siittänyt Jennylle äpärälapsen.
Huhuja ne vain olivat.
Niin.
Haluatko nähdä lisää? Vai tarjoatko sisällä parempaa huvia?
Hei vaan.
Hei, minä olen Claire.
Mikä sinun nimesi on? - Jamie!
Jenny.
Neljä vuotta, etkä edes sanaa lähettänyt!
Tämä on minun pikku Jamieni. Poika sinut ristittiin Jamie-enosi mukaan.
Miksi?
Miksi ristit pojan minun mukaani?
Mikä sinua vaivaa? Oletko sairas?
Enkö ole kärsinyt kyllin siitä, mitä annoin tapahtua?
Nimesit vielä Randallin äpärän minun mukaani -
elinikäiseksi moitteeksi. - Randallin äpärän?
Tarkoitatko sitä punatakkien kapteenia Jack Randallia?
Pikkumies, mene sinä rouva Crookin luo.
Veli, korjaa jos erehdyn.
Sinäkö syytät minua kapteeni Randallin huoraksi?
Haluaisin ennen olla vainaa kuin nähdä siskoni tuollaisessa häpeässä.
Ja kenen lasta sinä nyt odotat?
Etkö joutunut minun takiani kylliksi häpeään?
Pitikö tehdä toinenkin isätön lapsi? Ei olisi pitänyt tulla.
Mennään sisään. - Käske tuon lutkan olla puuttumatta asioihini.
Hän on vaimoni, jota sinä saat luvan kunnioittaa! - Jamie kiltti.
Pitääkö tehdä niin kuin lapsena ja tarttua muniisi, jotta kuuntelet?
Nolaatko minut vaimoni edessä?
Vaimon varmasti tuntee sinun munaskusi paremmin kuin minä.
Veli, älä uhittele minulle.
Näin sinut viimeksi verisenä tuohon porttikaaren köytettynä.
Annoit minun luulla, että olet kuollut tai ettet enää palaisi. Ja palaat näin.
Kenen lapsi se poika on? - Minun.
Samoin kuin tuleva lapsi. - Ian?
Sinun lankosi.
Onpa mukava nähdä, Jamie. Et koskaan saavu ilman meteliä.
Luulimme sinua vainaaksi, kunnes saimme kirstusi Leochin linnasta.
Ja tuo on... - Äsken mainittu lutka.
Tunnetaan myös Claire Fraserina.
Jenny, minä olen... - Umpihölmö.
Et ole neljässä vuodessa viisastunut yhtään.
Claire, juotko sinä viskiä? - Kyllä lasillisen tai pari.
Claire, tänään taidamme kulauttaa vähän enemmän.
Kiitos, Ian. Kippis. - Slàinte.
Mitä sinun ja Randallin välillä tapahtui? Kerro.
Minun on saatava tietää.
Sitten minä kerron. Ja vain tämän ainoan kerran.
Kun Randall oli kolkannut sinut...
Tartu käteeni. Tartu nyt.
Menin hänen kanssaan sisään.
Hän vei minut yläkertaan.
Hän puhui koko ajan, mutta en kuullut sanaakaan.
Yritin epätoivoisesti keksiä jonkin neuvon. Yritin pysyä tolkuissani.
Randall vei minut makuuhuoneeseen.
Katso minuun.
Hän paiskasi minut sängylle.
Ja seisoi sitten hetken hieromassa itseään.
En ollut maannut miehen kanssa, -
mutta tiedän nyt, että hän yritti... valmistella itsensä.
Käänny ympäri.
En tiedä, miksi nauroin. En keksinyt muutakaan.
Huomasin, ettei Randall ei tykännyt minun naurustani, -
joten nauroin lisää.
Käskin kääntyä, skottihuora.
Herättyäni hän oli poissa.
Se oli viimeinen kerta, kun minä näin kapteeni Randallin.
Oletkos nyt tyytyväinen? Sinä olit väärässä ja odotan anteeksipyyntöä.
Enkö jo pyytänyt? - Et.
Jenny on oikeassa. Hän ansaitsee anteeksipyynnön.
Tämä on minun ja veljeni välinen asia. - Ehdotin vain...
Käydään vähän juttelemassa. Anteeksi hetki.
Olen aviomiehesi, jota et saa nolata sukulaisten ja palvelijoiden edessä.
Se hoituu hienosti itseltäsikin. - Claire, sinulla on terävä kieli.
Sitä ei aina sovi käytellä. - Sinäkö päätät koska?
Luota minuun.
On kyse minun sukulaisistani ja maistani. Minä määrään nyt.
Minä olen linnanherra ja sinä olet minun rouvani.
Käyttäydytään sen mukaisesti. - En ole hiljaista ja kuuliaista sorttia.
Sellaiseksi sua ei varmasti luule kukaan.
Vaan eipä Columin vaimoakaan sellaisena pidetä. - Ai Letitiaa?
Siinä on vahva nainen. Kunnioitettu, pelätty jopa.
Hän ei silti koskaan väitä julkisesti vastaan miehelleen.
Suljettujen ovien takana taas -
enoni on joutunut väistelemään viskeltyjä kippoja ihan tarpeeksi.
Linnanherra, pidä varasi. Minulla on parempi sihti kuin Letitialla.
Claire, mistä sinä olet kotoisin? - Alunperin Oxfordshirestä.
Mutta eiköhän tämä nyt ole minun kotini.
Meinaatteko te jäädä tänne? - Juu.
Kyllä me meinataan.
Entä päästäsi luvattu palkkio?
Odotan Sandringhamin herttuan järjestämää armahdusta.
Toivomme, että tieto tulee pian.
Jamie, et sinä ennen engelsmanneihin luottanut.
Saisinkohan lämmintä vettä peseytymiseen?
Viime päivät ovat olleet raskaita.
Ja Ian mainitsi kirstun Leochista. - Juu.
Se tuli rouva Fitzgibbonsilta. Se on yläkerran varahuoneessa.
Linnanherra asettuu isännän kamariin.
Siirrä tavaramme pohjoiskamariin. - En voi häätää teitä kamaristanne.
Kamari kuuluu linnanherralle, joten minä haen avaimet.
Sinulta jäi pyörremyrsky näkemättä.
Jaa mikä? - Palvelijat panivat tuulemaan oikein olan takaa.
Jennyn ja Ianin tavarat häipyivät, kun hetkeksi käänsin selkäni.
Huone ei näytä juuri muuttuneen.
Isällä oli aina sivupöydällä kirja auki siltä sivulta, jota hän luki.
Ja saappaansa hän tapasi panna tähän.
Ja tuolla hän piti...
Miekkaansa. - Se on kaunis.
Näyttäisi olevan viikinkimiekka.
Viisisakarainen nuppi. Miekka on 900-luvulta.
Sanoinhan. Kasvatti-isäni oli arkeologi.
Tunnistin kahvan kuviot. Tämä on komea miekka.
Poikana uskalsin hädin hiipiä tänne, niin pyhä linnanherran kamari oli.
Livahdin sisään, kun isä oli pelloilla -
ihan vain pitelemään miekkaa hetken.
Haaveilin päivästä, jolloin saisin sen itselleni.
Nyt se on sinun.
Meidän se on.
Meidän.
Isä rakensi tämän kartanon, tiedätkös.
Hän vuodatti vertaan ja hikeään näihin kiviin.
Tähän maahan.
Nyt hänen luunsakin lepäävät täällä.
Isä haudattiin kartanon kalmistoon äitini viereen. Ja veljeni Willien.
Koska sinä viimeksi näit isäsi?
Se oli Fort Williamissa viikko ensimmäisestä ruoskimisestani.
Jamie! - Isä, mitä sinä täällä teet?
Puhun Randallin kanssa, jos saisin sinut vapaaksi. - Anteeksi kaikki.
Jätit tilan minulle ja nyt Jenny... - Sinä olet syytön.
Tiedän ruoskimisesta. - Pärjään kyllä.
Kapteeni Randall odottaa. - Ei, tuo mies on poikani!
Missä on myötätuntonne?
Muista rukoilla. Minä seison rinnallasi, tuli mitä tuli.
Sinä olet hyvä poika!
Tapasin juuri isäsi.
Hän on huolissaan sinusta.
Hän oli pettynyt, kun kuuli että syytteet ovat niin raskauttavia, -
ettet vapaudu takuita vastaan ilman Argyllin herttuan kirjallista lupaa.
Vaikka isäsi onnistuisi saamaan herttualta takuut, mitä epäilen, -
hän ei mitenkään ehdi ajoissa takaisin.
Joten...
Harmi, että tutustuimme niin ikävissä merkeissä.
Viikkoa aiemmin Randall oli antanut ruoskia minut melkein kuoliaaksi.
En ymmärtänyt, mistä ihmeestä hän nyt puhui.
Hän pyöritteli sanoja jonkin aikaa. Hän tykkää sellaisesta.
Hän haluaa leikkiä leluillaan.
Lopulta hän sanoi suoraan, mitä halusi. - Ja mitä se oli?
Hän halusi minut.
Asia on yksinkertainen. Antaudu minulle. Luovuta minulle kehosi.
Sillä vältät toisen ruoskimisen.
Jos taas kieltäydyt...
Tiedät kyllä.
Ensimmäisen ruoskimisen jäljet olivat yhä vereslihalla.
Kärsin tuskin pitää paitaa -
ja minua huimasi aina, kun nousin seisomaan.
Ajatus siitä, että joutuisin kestämään sen taas, -
että minut sidottaisiin ja odottaisin avuttomana seuraavaa sivallusta...
En tiennyt asian oikeaa laitaa, -
mutta arvelin, että sodomia sattuisi vähemmän.
Ja loppuisi pikemmin.
Randall lupasi, että vapautuisin vielä samana päivänä, joten...
Joten minä harkitsin sitä.
Tunsin kuitenkin yhä poskellani isän suukon.
Ajatus siitä, mitä hän minusta tuumaisi...
Ei hän sodomiasta olisi välittänyt, mutta periksi antamisesta kyllä.
Siitä, että antaisin Randallin murtaa itseni.
Siksi en voinut alistua.
Dougal oli paikalla, kun minua ruoskittiin.
Ja isä myös, vaikka en sitä silloin tiennyt.
Lysähdin alas ruoskinnan puolivälissä.
Minun luultiin kuolleen.
Dougalin mukaan isä äännähti ja rojahti maahan kuin kivi.
Hän ei enää noussut.
En nähnyt sitä.
En nähnyt isäni kuolevan.
En nähnyt, kun hänet vietiin pois. Enkä hänen hautajaisiaan liioin.
En ole edes nähnyt isän hautaa.
Luuletko, että Randallille antau- tuminen olisi muuttanut mitään?
Eikö hän silti olisi raahannut sinut ulos ruoskittavaksi -
saadakseen siitä sairaan nautintonsa?
Sitä en saa koskaan tietää.
Kauanko se pukeminen vie? Ruoka jäähtyy.
Eiköhän peseydytä.
Oletko koskaan ennen johtanut kartanoa? - En.
Sitten sinulla on paljon oppimista tällaisen huushollin pyörityksestä.
Niin varmasti. Kuulostaa hankalalta, mutta opin nopeasti.
Saat kyllä tilaisuuden. Huomenna on neljännyspäivä.
Mikä se on? - Se on vähän sama kuin MacKenziein vuokrienperintä.
Täällä tullaan kartanolle maksamaan vuokra. - Ja rahaa todella tarvitaan.
Kaksi huonoa satovuotta on kerryttänyt laskuja laskujen päälle.
Puhutaan rahasta myöhemmin.
Huomenna juhlitaan linnanherran paluuta.
Kuulostaa kovin julkiselta. Eikö ole vaarallista juhlia?
Odotetaan edes armahdustasi. - Vuokralaiset ovat meille läheisiä.
Yksikään mies, nainen tai lapsi ei pettäisi Jamieta punatakeille -
mistään hinnasta.
Se on mukava kuulla.
Vilkaisen tilikirjoja, kun on syöty.
Etkö halua käydä isän haudalla?
Haluan juu, huomenna. - Elävänä isä odottaisi käyntiä tänä iltana.
Isä odottaisi, että katson tilikirjat ja valmistaudun neljännyspäivään.
Tee kuten tahdot.
Claire, maistuuko täytetty kaali? - Ei kiitos.
Päivää. - Tervetuloa takaisin, linnanherra. Jäättehän tänne?
Toivon mukaan, Robert.
Toin linnanrouvalle pikku lahjan. - Voi kiitos. Näyttää herkulliselta.
Tässä teille kukkia. - Suurkiitos.
Jamie, aloitetaankos?
Juu.
Taitaa olla poika tulossa.
Ole kuin kotonasi.
Arveletko, että lapsi on poika? - Juu.
Duncan. Oletko nykyään ukkomies? - Juu.
Duncan, tässä on vasta puolet vuokrasta.
Anteeksi. Meiltä kuoli lehmä kaksi kuukautta sitten.
Maksa seuraavassa neljännyksessä. Silloin asiat ovat paremmin.
Kiitos ymmärtämisestä ja armosta. - Älä suotta kiitä.
Isäsi oli hyvä mies. Hän viljeli näitä maita kun olin vasta lapsi.
Anna raha tähän. En vie sinulta viimeistä penniä kovina aikoina.
Niin ajatteli isäni ja minä samoin.
Linnanherra, kiitän teitä suuresti.
Seuraava!
Todella kaunis. Laventeli on ihanaa. Puristan siitä öljyä.
Sitä hierotaan iltaisin ranteisiin.
Pane se takaisin, senkin ryökäle!
Anteeksi!
Meitä ei ole esitelty. Olen Claire Fraser, Broch Tuarachin emäntä.
Tiedän kyllä. Sanoin, ettet sinä saa mitään!
Kauraleipiä on riittämiin.
Jamie kuulemma nai sassenachin. - Totta.
Voinko olla avuksi? - Pojan pitää vain oppia tottelemaan.
Jospa minä katson hetken hänen peräänsä. - Miksi?
Jotta voit syödä joutumatta vahtimaan. Ystäviesi seurassa.
Ette sitten täytä pojan päätä engelsmannien lööperillä.
Ja sinä olet ihmisiksi!
Kaikki hyvin. Mennään kyökkiin etsimään sinulle jotain syötävää.
Saat jotain parempaa kuin kaurakakut.
Kukas se siinä?
Jenny...
Pojan isä käsitteli häntä hyvin kovakouraisesti. Onko selkäsi arka?
Viedään poika pesulle ja annetaan ruokaa.
Kuka poikaa kolhi? - Älä sinä sitä mieti. Rouva Crook antaa ruokaa.
Se oli pojan isä. Hän pieksi poikaa pihalla. - MacNab? Muistan miehen.
Anteeksi, emäntä. Juoko linnanherra kanssani?
Pitäisikö meidän puuttua asiaan? Jamie!
Hyvää yötä, linnanherra. Älkää minua murehtiko.
Norsukin olisi istunut sängylle varovaisemmin.
Puhu englantia.
Sassenach, olet nykyään skotti ja sinun pitäisi opetella gaelia.
Missä olet ollut? - Ulkona MacNabin kanssa.
Yritin puhua miehelle järkeä, -
mutta näytin lopulta hakkaamisen ja kurinpidon eron, omilla nyrkeilläni.
Sanoin, että jos hän vielä satuttaa pikku poikaansa, -
hän joutuu vastaamaan Broch Tuarachin linnanherralle.
Eli minulle. - Tiedän kyllä.
Jamie, henkesi löyhkää!
Oletko oikeasti nähnyt norsun? - Juu.
Olen istunut norsun selässäkin.
Sinun pitää kertoa siitä kaikki.
Krapularyyppy.
Taidan tarvita koko pullon.
Ian kertoi, ettet perinyt eilen vuokria.
Vuosi on ollut huono, kuten itsekin sanoit.
Linnanherrana kevensin vuokralaisteni taakkaa.
Miten vuokralaistesi käy, kun koko kartano kaatuu rahanpuutteeseen?
Puhutaan myöhemmin. - Ja hankit vielä lisäsuun ruokittavaksi.
Mitä selität? - Isä heitti Rabbie MacNabin pihalle.
"Jos Jamie Fraser on parempi isä, maksakoon ylöspidon."
Jamie yritti auttaa.
Puhtaat vaatteet ja leipä eivät pelasta poikaa selkäsaunoilta.
Luuletteko, että elämä täällä alkoi vasta teidän tultuanne?
Yritin Rabbien mummin kanssa saada tämän tätiä ottamaan pojan.
Mikset kysynyt minulta ennen kuin aloit mätkiä Ronaldia?
Niinkö isä olisi toiminut?
Linnanherrana minun ei tarvitse neuvotella asioista siskoni kanssa!
Anteeksi kamalasti, Broch Tuarachin linnanherra.
Rouva Crook!
Niin, herra?
Leipä on kuin pikkukivistä leivottua. - Mylly ei toimi.
Jyvät on jauhettava käsin. - Mitä asialle on tehty?
Emäntä... siis rouva Murray pyysi kutsumaan Davy MacAndrewsin -
korjaamaan myllyä. - Korjaan sen itse!
Miltä näyttää? - Ratas pitää saada pyörimään!
Vesikouruun on juuttunut jotain. Sukellan ja yritän irrottaa sen.
Jamie, sinä palellut kuoliaaksi!
Niin varmaan, mutta onpahan valvojaisissa kunnon kauraleipiä.
Voi hitto!
Rouva Crook kertoi, että se hölmö tuli tänne!
Et saisi juosta tuossa tilassa. Se oli ihan turhaa. - Eikä ollut.
Pysy vaiti, ettei englantilaisuutesi paljastu.
Huomenta, rouvat. - Hyvää huomenta.
Jos pysähdyitte jauhosäkin takia, joudutte pettymään. Mylly ei toimi.
Ensi kerralla ehkä on toisin. - Ai?
Mikä myllyssä on vikana?
Kutsu esimiehesi takaisin. Ei hän myllyjä ymmärrä. - Huoli pois.
Korpraalin isällä on vehnämylly.
Hän tietää vesirattaista melkein kaiken.
Ei liiku. Sukellan katsomaan, mikä rattaan sai juuttumaan.
Kappas vain!
Mitähän siellä oli?
Täysin hyvä paita. Miten ihmeessä se juuttui myllyyn?
Herra korpraali, Skotlannissa voi sattua vaikka mitä.
Näkemiin, rouvat. - Kiitos teille, herra.
Jamie!
Pyhä Mikael auttakoon!
Hittoako sinä siellä pulikoit kuin mikäkin pikkupoika?
Käänny selin, kun yritän nousta pois. Ennen kuin kulli katkeaa!
Mitä Jenny täällä teki? - Hän tuli varoittamaan sinua punatakeista.
Oletkos sinä yöpöllö? - Juu, taidan olla.
Jenny nousee kukonlaulun aikaan, mutta minä olen aina ollut yöpöllö.
Onko tämä Jennyn kuva? - Juu. Jenny hoivasi lintuja.
Aina kun hän löysi ramman tai siipirikon, hän hoiti sen terveeksi.
Yllättääkö hänen lempeä puolensa? - Ei toki.
No, ehkä vähän. - Jenny on Fraser.
Frasereilla on iso ja hellä sydän, mutta jääräpäinen ja luja kallo.
Jenny se huolehti minusta, kun palasin Ranskasta puujalkana.
Jamie kertoi, että menetit jalkasi sodassa. - Ei se minua juuri hidasta.
Illan tullen jalkaa kyllä vähän särkee.
Oletko kokeillut koiranheisiä tai katkeratataria? - En katkeratataria.
Valmistan sitä mielelläni sinulle. - Kiitos.
Jamie sanoi sinua parantajaksi.
Oletko ennenkin nähnyt runneltuja miehiä? - Olen. Liiankin monia.
Jamie ei ollut. Hän järkyttyi, kun näki minut tällaisena.
Hän yritti kätkeä sen, mutta minä vaistosin sen. Vaan mitäpä tuosta.
Jamie toi minut Skotlantiin ja Jenny hoiti minut kuntoon.
Siksikö nait hänet? - Luuletko, että minulla oli siinä mitään sananvaltaa?
Hän tuli luokseni pellolle, kun olin korjaamassa aitaa.
Minä olin ihan kurainen ja Jennyn korea kuin pensas täynnä perhosia.
Hän sanoi... en muista tarkkaan mitä, -
mutta se päättyi siihen, että hän suuteli minua -
ja sanoi: "Meidät vihitään sitten Martinpäivänä."
Yritin väittää vastaan, mutta äkkiä seisoinkin papin edessä -
sanomassa Janetille "tahdon".
Jenny on ainutlaatuinen nainen. - Niin.
Silloin, kun ei ole jääräpäinen ja vikuri muuli.
Kun Fraserit jotain päättävät, heitä ei pidättele mikään.
Ja vihaisena heitä pitää varoa. - Miten selviät niistä tilanteista?
No, voi vetää köydestä tai potkaista varovasti pyllyyn.
Silloin Fraserit joko liikkuvat tai purevat.
Entä sen jälkeen? - Potkaistaan lujempaa.
Hyvä, nyt sain huomiosi. Ja sinä kuuntelet minua.
En nainut Lallybrochin herraa, vaan Jamien, jota en ole täällä nähnyt.
Saat suunvuoron, kun minä olen puhunut loppuun.
Isävainajasi olisi piessyt sinut viimeaikaisen käytöksesi takia.
Yrität olla muuta kuin olet. Ja tuhoat samalla perheesi rippeet.
Varo, tai menetät Jennyn ja Ianinkin.
Jenny.
Säikäytit minut. - Luulitkos minua aaveeksi?
Jamie... - Kuule...
Anna minun puhua ensin.
Tässä vuokralaisten vuokrat.
Ajattelin myös puhua Rabbien tädille.
Ei siitä olisi tullut pysyvää ratkaisua.
Tädillä on ilmankin liikaa lapsia.
Kartano on pojalle parempi paikka. Isä olisi ollut samaa mieltä.
Niin.
Tein väärin, kun en kysynyt sinulta ja pyydän sitä sydämestäni anteeksi.
Yritän vasta toimia toisin. - Minä tässä väärin tein ja häpeän sitä.
Häpeät mitä?
Isän kuolemasta asti -
katkera puoleni on syyttänyt hänen kuolemastaan sinua.
Kuulin, mitä Fort Williamissa tapahtui.
Kun isä kuoli nähtyään Randallin ruoskivan sinua, -
ajattelin, että olit itse syypää rangaistukseen.
Että olit tapasi mukaan soittanut suutasi tai toiminut ajattelematta.
Vaan kun minä myllylammella näin selkäsi arvet....
Ruoskaa oli käytelty hurjalla raivolla. - Älä enää sitä mieti.
Oli minun syyni, että Randall ruoski sinut niin. - Ei.
Olipas.
Sinä päivänä, kun Randall tuli tänne ja vei minut yläkertaan...
Jos olisin pilkkaamisen sijaan antautunut hänelle, -
hän ei olisi ruoskinut sinua, eikä isä olisi... - Älähän nyt.
Kyllä minä suututin Randallin Fort Williamissa, -
ja olen siksi viimeiset neljä vuotta syyttänyt itseäni isän kuolemasta.
Nyt tiedät, ettei vika ollut sinussa. - Niin tiedän.
Vika ei ollut sinussa. Eikä minussa liioin.
Siinä miehessä asuu piru, johon kukaan ei pysty vaikuttamaan.
Ainoa, jota voi syyttää isän kuolemasta, on Jack Randall.
Minua kyllä vaivaa, että menit hänen mukaansa pelastaaksesi minut -
tietäen, että hän voi satuttaa sinua.
Olisin ilomielin kuollut säästääkseni sinut siltä.
Jos vaihtaisit henkesi minun kunniaani, -
miksen minä saisi vaihtaa kunniaani sinun henkeesi?
Turha luulla, että sinä rakastat minua enemmän kuin minä sinua.
En minä luulekaan.
Tervetuloa kotiin, Broch Tuarachin linnanherra.
Sanoit, että Broch Tuarach tarkoittaa pohjoisen vastaista tornia. - Niin.
Ei pyöreällä tornilla ole pohjoisseinää.
Ovi avautuu pohjoiseen.
Voi teitä Frasereja.
Minusta alkaa jo tuntua...
...että oikeasti kuulun tänne.
Minä tiesin, että sinä kuulut tänne minun luokseni -
melkein heti nähtyäni sinut ensimmäistä kertaa.
Se oli yksi syy suostua naima- kauppaan. Ei kylläkään tärkein.
Mikä sitten oli tärkein syy?
Halusin sinua enemmän kuin olin eläissäni halunnut mitään.
Heti siitä hetkestä, kun putosin ratsun selästä -
ja heräsin pimeässä katsoen ylös kasvoihisi.
Sitten oli se pitkä ratsastus -
sinun ihana pyöreä pyllysi tiukasti minun reisieni välissä.
Ja kivikova pääsi takomassa rintaani.
Naitko minut pyöreän pyllyni ja kivikovan pääni takia?
Halusin sinua ensinäkemältä, -
mutta rakastuin sinuun, kun itkit käsivarsillani sinä iltana Leochissa.
Nykyään joka aamu herätessä -
huomaan rakastavani sinua vielä enemmän kuin edellisenä päivänä.
Minä rakastan sinua.
Rauhallisesti, poju. - Millä oikeudella tulitte?
Suu poikki nyt.
Vaikene kuin karitsa, ystäväiseni, -
tai tuo nätti likka saa kuurata aivosi lattialta.
Suomennos: Mika Metsäpelto Yle