- Tidigare: - Jag kommer aldrig sluta älska dig.
Jonathan Wolverton Randall.
Kapten i brittiska armén och din förfader.
- Även kallad Svarte Jack. - Jag har hört om Craigh na Dun.
Jag levde inte längre på 1900-talet.
- Vad gick Frank igenom? - Claire?
Jag kanske hade blivit bortförd.
Jag kanske var död.
Eller kanske det värsta av allt - jag hade lämnat honom för en annan.
Released on www.DanishBits.org
Inverness-polisen. Hur kan jag stå till tjänst? Jag förstår.
När noterade ni att föremålen saknades?
- Han är tillbaka. - Herregud, min skapare.
- Idag ska det ske. - Idag?
Det har pågått tillräckligt länge. Idag.
Lycka till.
Vi ska genast skicka över en polis.
Jag beklagar verkligen, mr Randall.
Jag önskar att vi kunde göra mer.
Det är ert jobb. Ni borde kunna sköta det.
- Jag förstår att det är en besvikelse. - Besvikelse? Intressant ordval.
Mina förväntningar har inte uppfyllts.
Mina förväntningar på er var låga ända från början.
Och ni har inte motbevisat det.
I sex veckor har vi genomsökt ett stort område i oländig terräng.
- Vi har genomfört 175 förhör. - Och lagt ner 1 000 arbetstimmar.
Jag vet det, men vad har ansträngningarna lett till?
Min hustru har försvunnit.
Har ni en aning om vad som kan ha hänt henne?
Vi har inte hittat kroppen. Det tyder på att hon lever.
Inget blod i bilen och inga tecken på strid. Det tyder på-
- att hon inte fördes bort mot sin vilja.
Er favoritteori.
Ni bevittnade en man utanför hennes fönster kvällen före förvinnandet.
Jag har sagt från början att en högländare är involverad.
Självklart. Han är hennes älskare och de rymde tillsammans.
Min hustru är inte med en annan man.
- Får jag ställa en fråga? - Självklart.
Min fråga... Jag vill inte...
Jag vill inte antyda att du har stor erfarenhet av män...
- men du vet mer än jag i frågan. - Ut med språket.
Är det vanligt att man känner som vi gör när jag rör vid dig-
-och när vi älskar?
Är det alltid så mellan en man och kvinna?
Det är vanligtvis så här.
Nej, det här är inte vanligt.
Det är annorlunda.
Rör dig inte.
- Vän till dig? - Hugh Munro.
Hur visste du att jag var här?
Du såg att Dougal vattnade hästarna och tänkte att jag var här.
Claire, min hustru.
Vi har varit gifta i två dagar.
Han har nyheter, men insisterar på att vi dricker en skål för dig.
Jag säger inte emot.
- En bröllopsgåva. - Så rart.
Den är vacker. Det är en trollslända. Tack.
Har du blivit laglig eller är det bara för att det är ont om vilt?
- Vad är det? - Det ger honom rättighet att tigga.
- Han får hålla sig i ett område. - Han får vara i ett dussintal.
Munro är ett specialfall. Han tillfångatogs av turkarna till havs.
Han var slav i Algeriet i många år. Det var där han blev av med tungan.
Skar de av den?
Och hällde kokande olja på benen.
Det är så de tvingar kristna att konvertera till islam.
Du sa att du hade nyheter.
Vem?
Hur kan han veta det?
Kan man lita på honom?
Vad heter han?
Harrack? Horrock?
Horrocks.
När och var vill Horrocks träffa mig?
Jag förstår.
Tack så mycket, Hugh.
Jag kanske kan rentvå mitt namn.
Ett vittne kan intyga att jag är oskyldig.
Han såg vem som dödade sergeanten när jag flydde från Fort William.
- Jag vet inte om han är pålitlig. - Är det Horrocks?
Han har deserterat från rödrockarna.
Jag kanske äntligen kan åka hem-
- med min brud Claire Fraser, frun på Lallybroch.
- Berättade du om Findhornfloden? - De var inte intresserade.
Det är en teori.
Hon går vilse när hon lämnar Craigh na Dun och följer Findhornfloden.
Hon ramlar ner och sveps med ända till Darnawayskogen.
Det är 30 km från bilen.
Floden rinner fort. Hon kan ha svepts med dubbelt så långt.
Kartorna över området är inte bra.
Man ser inte hur floden ringlar fram. Hon kan ha sökt skydd i en grotta.
Hon var trött, vilse och rådvill.
Hon söker skydd i grottan och lever på fisk och grodor.
I sju veckor?
Hon har fått militärträning. Hon är stark och smart.
- Vi griper efter halmstrån. - Teet är serverat.
- Och kakor. - Tack, Roger.
- Får jag en kaka? - En till?
Har du ätit upp alla mina kakor?
Lägg dig i sängen så ska jag läsa en saga.
Jag behöver nåt starkare.
- Vill du ha sällskap? - Nej, tack. Sitt inte uppe och vänta.
- Vad vill du ha? - Inget.
God kväll, mr Randall.
Ni kan kalla mig Sally, men det är inte mitt riktiga namn.
- Vad kan jag göra för dig? - Jag kan göra nåt för er.
Jag vet var han är.
- Var? - I närheten. Jag ska ta er till honom.
Inte nu. Det är för många ögon och öron här.
Träffa mig på Drummond Lane vid skomakaren halv ett.
Kom ensam och ta med belöningen.
Är han med min fru?
Jag vet inte.
Jag kan bara föra er till honom. Resten är upp till er. Halv ett.
En till.
Vattenhästen tar med sig byggaren ner till vattnet-
- och ner i djupet till sitt eget kalla hem.
Han säger till byggaren att om han vill bli fri-
- måste han bygga en stabil eldstad med skorsten-
-så att vattenhästens hustru-
- kan värma sina händer och steka sin fisk.
Byggaren hade inte mycket val och gjorde som han blev tillsagd-
- eftersom vattenhästens hustru var sorgsen, frusen och hungrig.
Vi kommer till Leoch vid jul.
- Hänger ni strumpor vid elden? - För att torka dem?
- Strunt samma. - Hustrun var varm och lycklig.
Hon hade ätit fisk som hon stekt till middagen.
- Vad är det? - Hästarna är rastlösa.
Nån är i närheten.
Rör dig inte. Alla vet.
Försvann ner i det mörka vattnet.
Vattnet i västra Loch Garve fryser aldrig till is.
Värmen från skorstenen smälter isen.
Ser du det omkullfallna trädet? Gå dit när jag säger till.
Ta den här. Gör dig redo.
Vattenhästen har fisktänder och lever på sniglar-
-sjögräs och kalla, blöta saker.
Blodet är kallt som vatten och han behöver ingen eld.
Spring! - Försvara vagnen.
De är ute efter säden och hästarna.
Backa!
Kom igen!
Claire!
- Claire! - Jag är oskadd.
- Vilka var det? - Grantklanen.
- Tog de nåt? - En häst och säd, men inga pengar.
- En häst. - Det kunde vara värre.
Är du oskadd, Willie?
Såg ni skottet? Det var inte illa.
- Jag trodde inte att ni skulle komma. - Jag är i tid.
Jag trodde att ni skulle komma tidigare.
Här.
Var?
Ge oss belöningen.
Snälla, sluta!
Du dödar honom.
Nej!
- Högländaren finns inte, eller hur? - Nej.
Idag är det många som viftar bort tanken på gott och ont.
Men det finns ondska.
Och den kan förgifta goda män med sin söta smak av extas.
Nazisterna drack ur giftbägaren och trodde att det var sött vin.
Påstår du att jag har druckit ur samma bägare?
Ondskan har fler bägare. De drack länge och girigt.
Du tog bara en klunk. Se till att det var din sista.
Vänd dig bort från mörkret och gå tillbaka till ljuset.
- Lämna Inverness, menar du. - Ja.
Åk tillbaka till Oxford och börja om på nytt.
- Claire, då? - Släpp taget, precis som hon gjorde.
Tror du att hon frivilligt åkte iväg med högländaren?
Har du läst Sherlock Holmes? Fantastiska böcker.
Han säger att när man har eliminerat det omöjliga-
- hur osannolikt det än må vara är det sanningen som återstår.
- Den gled ut ur min hand. - Jag hittade den.
Bra.
- Den är för lång och tung för mig. - Det säger flickorna alltid till mig.
Du måste visa hur den ska användas.
Nån måste lära damen att försvara sig mot förövare.
- Angus, du är skicklig med kniven. - Tack, men...
Alla måste kunna försvara sig, särskilt om man är gift med en Fraser.
Det inser jag mer och mer för varje dag.
- Hon behöver en sgian dubh. - En vadå?
- En dold dolk. - Vissa gömmer den i strumpan.
Jag har min på ett mer privat ställe.
Ska vi börja lektionen?
Hugg underifrån.
Man hugger bara uppifrån om man hugger nån med kraftigt våld.
- Kvinnors bästa vapen är gift. - Det är svårt att använda i strid.
Vart ska jag sikta min sgian dubh?
Om man står öga mot öga hugger man här.
Hugg uppåt så hårt som möjligt mot hjärtat.
Undvik bröstbenet.
Om dolken fastnar där blir du utan dolk.
- Här? - Döda honom inte än.
Hjälp till, Willie.
Vänd på dig så jag kan visa hur man dödar bakifrån.
Det spelar ingen roll på vilken sida man hugger.
Det är svårt att träffa viktiga organ när man hugger bakifrån.
Man kan hugga mellan revbenen, men det är svårare än man tror.
Här.
Under det sista revbenet hugger man uppåt in i njuren.
Rakt upp. Han faller som en fura.
Rakt upp och in.
Jag fattar.
- Kommer de inte leta efter oss? - Jag sa att du behöver fler örter.
- Skyllde du på mig? Trodde han dig? - Inte en chans.
Kommer mitt begär efter dig att mattas av?
Nu vet jag varför kyrkan kallar det sakrament.
Varför?
För att jag känner mig som Gud när jag är inne i dig.
- Var det dumt sagt? Du skrattar åt mig. - Det kan du lita på.
Du ska få vad du förtjänar.
Upp med dig, ditt svin.
Du borde ha låtit honom avsluta först. Det är farligt att sluta mitt i.
Hans hälsa är inte mitt problem och snart inte hans heller.
Vi dödar honom fort. Jag vill ta för mig av det här.
Jag ska låta honom titta. Tycker du om det, din skotska horson?
Du ska få se hur man gör.
- Din hora kommer att skrika efter mer. - Nej!
- Jag tänker inte längre vara tyst. - Du kan inte berätta om din fantasi.
Jag vet vad jag vet.
Det är bara nonsens och har ingen substans.
Han har rätt att få bestämma själv.
Du kan inte inge falska förhoppningar när han äntligen accepterat att frun...
Det är ett gammalt hus.
- Är det nåt ni vill berätta? - Ja.
Även om jag blir avskedad måste jag berätta sanningen.
Det är min sanning.
Det finns en annan förklaring till vad som hänt er fru.
Historierna är gamla. Vissa hävdar att de är lika gamla som stenarna.
De har förts vidare i generationer genom ballader och sånger.
Jag fick höra dem av mormor och hon från sin.
Sångerna handlar om människor som har färdats med hjälp av stenarna.
Färdats med hjälp av stenarna? Jag förstår inte.
Inte bokstavligt.
Cirkeln vid Craigh na Dun markerar-
- en plats på jorden där elementen förenas.
Skrock och nonsens.
Fortsätt.
Stenarna samlar in energin och fokuserar den på en plats.
Vissa människor kan på vissa dagar-
-färdas tillbaka i tiden.
Ni vet att er fru gick till kullen dagen hon försvann.
Jag tror inte att hon har kommit ner. Åtminstone inte 1945.
Jag tror att hon har förflyttats till en annan tid.
- Var eller vart då? - Jag vet inte.
Varje resenär är annorlunda.
Alla måste ta sin egen resa och följa sin egen väg.
Men enligt sångerna återvänder oftast resenärerna.
Jag förstår.
Jag åker till Oxford i eftermiddag.
Hörde ni inte? Oftast återvänder de.
Jag hörde, men jag delar inte er övertygelse.
Förlåt mig.
Förlåt.
- Jag är ledsen. - Vi är oskadda.
Det var fel att ta hit dig.
Och lät dig bli... Jag stoppade honom inte.
Det är ingen fara.
Du är så kall. Dina händer är iskalla.
Jamie.
- Det är chocken. - Vi hörde skott.
- Jag hamnar i chock. - Jamie.
Stanna.
Jag hamnar i chock. Det är ingen fara.
Tankarna for hit och dit som en sten som kastas på vattenytan.
Mina föräldrar, män jag sett dö-
- lukten av farbror Lambs cigaretter, Errol Flynn svingades i ett rep-
- och känslan av hur min dolk punkterade njuren.
Jag visste att han var orolig för mig.
Han ville prata om det som hade hänt.
Men om jag gjorde det och släppte loss mina känslor-
- skulle jag berätta saker som jag ville hålla tyst om för evigt.
Ingen fara.
- Desertörer. - Spåren leder över kammen.
- Inga hästar. - Bra.
Din man Horrocks. Munro sa att han är desertör som de här.
Hugh Munro är en bra man.
Så här går det för en man som bryter sin ed till sin kung och sitt land.
Om du träffar Horrocks ensam går du i en fälla.
Han har rätt. Jag förstår att du vill träffa honom.
Vi följer med dig med dragna svärd, annars gå du inte alls.
- Ja. - Kom.
Jag minns inte att jag klev upp på hästen eller hur länge vi red.
Det enda jag minns av den stunden-
- var att jag var arg och jag visste inte varför.
Varför stannar vi?
- Du och Willie stannar här. - Vad?
Dougal har rätt. Horrocks kan ha gillrat en fälla.
Jag utsätter dig inte för fara igen. Här kan Willie ta hand om dig.
Jag behöver ingen förklaring. Ta med Willie.
Jag kan ta hand om mig själv. Det har jag bevisat.
Du behöver inte bevisa det igen.
- Rödrockarna kommer nog från söder. - Jag ska hålla ögonen öppna.
- Jag kommer tillbaka. Jag lovar. - Lova inget du inte kan hålla.
Det här löftet håller jag. Lova att du stannar här.
Jamie.
- Lova att du är kvar när jag kommer. - Jag lovar.
Bra.
Då förstod jag varför jag var bitter.
Jag var inte arg på Jamie eller desertörerna.
Jag var arg på mig själv för att jag glömt att ta mig till Craigh na Dun.
Min plan om att ta mig tillbaka till min egen tid och min make Frank.
Amerikanska högkvarteret meddelar att general George S. Patton dog-
- efter sviter av en bilolycka för tolv dagar sen.
Pattons Cadillac...
CRAIG NA DUN 8 KM
Menig Horrace L. Woodring krockade med en lastbil.
General Pattons karriär sträckte sig under första och andra världskriget.
Frun?
- Frun. - Ja?
- Jag ska uträtta mina behov. - Gå en bit bort och stå i medvind.
Jag försökte att inte tänka på vad som hände på heden-
- men tankarna återvände till det om och om igen-
-och pockade på uppmärksamhet.
Plötsligt låg det där - Craigh na Dun.
Jag hade varit så förvirrad att jag inte hade känt igen mig.
Men det var inget misstag. Jag var tillbaka.
Tillbaka till platsen där allt hade börjat.
Mycket hade hänt och mycket hade förändrats.
Senast jag var här var jag Claire Randall-
- sen Claire Beauchamp och sen Claire Fraser.
Frågan var vem jag ville vara.
Claire.
Claire!
Var är du, Claire?
Frank!
- Claire! - Frank!
Vänta på mig. Frank!
Claire.
Frank!
Nej!
Frank!
Claire.
Jag visste vart vi var på väg. Till Fort William.
Platsen där Jamie satt fängslad och blev pryglad fyra år tidigare.
Det var där mannen höll till som jag kände till alltför väl.
Han visste inte att jag var på väg och hade inte tid att planera sitt förhör.
Jag hade gott om tid att tänka när jag satt i vagnen.
Det var min enda fördel. Jag bad för att det skulle räcka.
Gratulerar till ett bröllop.
Jag bryr mig inte om ni ser er som engelska eller skotska.
Det gör uppenbarligen inte ni heller. Bär ni er gamla vigselring också?
- Av sentimentala skäl. - Ni är nog inte det minsta sentimental.
Varför anser Dougal MacKenzie att ni har så stort värde-
- att han hellre ser till att ni tillhör hans egna än att jag får förhöra er?
- Jag vet inte vad ni talar om. - Verkligen?
- För konungen. - För konungen.
- Skönt att ni ser honom som härskare. - Vi MacKenzie är lojala undersåtar.
Det var det mest underhållande jag har hört på hela veckan.
Har ni inte roat er med att piska oskyldiga fångar?
Roat mig med? Det var märkligt sagt.
Som ni vet tar jag piskandet på stort allvar.
Frun.
Ni måste förstå allvaret under vårt tredje möte.
Jag ska med alla tänkbara medel-
- ta reda på er sanna identitet och hemligheterna ni bär på.
Ni kanske borde fråga hertigen av Sandringham.
Kära nån. Hoppas att det inte blir fläckar.
Det var ett farligt spel.
Hans reaktion bevisade att Frank och pastorn hade rätt.
Jag misstänker att din förfader hade en mecenat.
En mäktig man som kunde skydda honom från sina överordnade.
Det måste ha varit en mycket mäktig man.
- Hertigen av Sandringham? - Hertigen av Sandringham.
Svarte Jack kunde begå brott i högländerna-
- eftersom han skyddades av en mäktig man.
Kostnaden för sånt beskydd var alltid trohet och tystnad.
Vad vet du om hertigen?
Måste ni vara så trög, kapten?
Är det inte tydligt att ni och jag lyder samma mäktiga man?
Det är omöjligt. Det hade han berättat.
Berättar han alla sina hemligheter för er?
Ni måste vara en speciell officer.
Jag skickar ett meddelande till Sandringham och frågar.
Utmärkt idé.
Han blir säkert imponerad över att ni har upptäckt vem jag är.
Eller så blir hertigens avslöjande planer inte belönade.
Han kanske blir missnöjd och tar sin hand ifrån er.
Han drar tillbaka sitt beskydd-
- och överlämnar er till era överordnade och lokala myndigheter.
Det klokaste är att låta mig fortsätta mitt uppdrag-
- och inte avslöja för hertigen hur nära ni var-
- att avslöja planerna han utför å kungens vägnar.
- Ni menar förstås hans hustrus planer. - Hans hustru?
- Har ni träffat henne? - Jag har inte haft nöjet.
Hertigens agent är även hertiginnans agent.
- Vi har kommunicerat. - Brevledes?
- En budbärare. - Med hertiginnan?
- Det är väl henne vi pratar om? - Ja, det är henne vi pratar om.
Men hertigen har aldrig varit gift.
- Korpral. - Ledsen, frun.
Vad är det för gentleman som har ett rep i skrivbordslådan?
En som är förberedd.
Ni kan gå, Hawkins.
Korpral.
Kom inte in, oavsett vad ni hör.
Hjälp!
Hjälp mig!
Då så.
Vi börjar med ert namn. Ert riktiga namn.
Sen...
kan ni berätta allt ni vet om-
- Dougal MacKenzie och hans bror Callum.
Jakobiterna.
Och slutligen hertigen av Sandringham.
- Det här ska ni få ångra. - Tveksamt.
Vad har vi här?
Damen har klor.
Är de vassa?
Är de?
Bort med händerna från min hustru.
Gode gud.
Ripped and synced by DBRETAiL