Tidligere...
Vi var i Skottland på vår andre bryllupsreise.
Jeg ønsket at det var en drøm, men visste at det ikke var det.
Jeg syntes å være falt gjennom tiden.
Det ser ut til at villkatten vi samlet opp holder på å trekke inn klørne.
Colum tar æren for at du er healer hos dem. Jeg tror ikke at han vil la deg reise.
Jeg sendte Jamie over for å hjelpe Alec med hestene.
Det beste stedet for han etter omstendighetene.
Jeg vil ikke ha han innenfor.
Jamie behøver en kvinne, ikke en jente. Laoghaire vil være en jente til hun er 50.
Mrs Beauchamp fortalte meg akkurat om hennes usedvanlige oppvekst.
Jeg er sikker på at det er en god historie.
-Hun kom tilbake gjennom steinene! -Ja. Det gjør de alltid.
Jeg må unnslippe fra borgen Leoch alene-
-og komme tilbake til steinene raskest mulig, eller dø i forsøket!
Oversatt av Team NB Sub.
I kveld fester vi! Og spiser som kongelige!
-Dere får ikke lov å spise meg enda! -Det beste slipper vekk!
Var det noe som var interessant der, jente?
Ja, noe jeg ikke glemmer med det første.
Fru Claire! De har mistet skjerfet Deres.
Og De mistet hårbandet i går.
Det har jeg også. Jeg hadde det så travelt med å slippe unna at jeg ikke så det.
Er du ferdig med å leke, jenta mi?
Snart.
Mackenzie sa ikke at du kunne bruke hele dagen her ute.
Hvem sier at vi er ferdige enda? Det er fremdeles mye å utforske.
De hadde rett, Frue.
Denne delen av skogen er mye bedre enn gården på den andre siden av borgen.
-Kan jeg være grisen denne gangen? -Hvorfor ikke
-Nå, klar til jakt! -Mrs Beauchamp!
Vi går glipp av festen!
Vi har ikke hatt en samling på Leoch siden jeg var barn.
OK, skal vi la disse karene gå til festen?
-Kom igjen! -Vi kan leke igjen i morgen.
Selvfølgelig.
Fint Skal vi?
Jakten var mer enn en adspredelse. Det tillot meg å rekognosere-
-området rundt borgen uten mistanke.
Inntil nå hadde jeg funnet to mulige fluktruter,-
-og lagt brødsmuler ut for å markere veien til frihet,
Tviler på at du har sett noe så flott hvor du kommer fra, ikke sant?
Nei.
Seierfesten i London og Paris-
-overgikk Mackenzieklanens Samling-
-bare i størrelse, men dette var noe annet...
Enkel glede, uberørt av krigens traumer eller utmattelsen ved dens avslutning.
Mackenziene var bare glade for å se hverandre.
Selv om jeg gjerne ville flykte ble jeg glad om hjertet når jeg gikk i leiren-
-og en liten del av meg beklaget min snarlige flukt.
Jeg hadde hele ruten i hodet.
Om kvelden ville begge vinduene være opplyste med fakler-
-som et fyr som guidet meg til smutthullene ved vaktene.
Men jeg måtte fremdeles finne en avledning til mine allestedsnærværende skygger.
Mine herrer! Vær så snill å ikke se,-
-men den kvinnen ser ut til å være interessert i en av dere.
Ja sa "ikke kikk"!
Ja.
-Hun der er en godbit, hun.
Jeg vil la hanen min hvile i det hønsehuset i natt.
Ikke så raskt! Vi sa hver mann for seg selv under Samlingen.
Men du vet hvor mye jeg liker ei med litt kjøtt på beina!
-Hvem gjør ikke det? -Kanskje jeg kan hjelpe.
Jeg er på en måte en tvungen tilskuer til dette, men vil ikke utsettes for deres åndeløse debatt.
Så vil dere vennligst trekke lodd?
-Hver av oss? -Ja
Sånn. Velg.
All den onanien har gjort deg rask på labben!
Jeg gjemmer litt til deg.
Nå måtte jeg sørge for den andre delen av planen min.
Jeg må velge en hest til i morgen. De vil ha med en healer for sikkerhets skyld.
Bli med.
Onkel Lamb lærte meg å ri mens vi bodde i Irland.
Men det er lenge siden så jeg måtte velge en enkel hest.
Frue! Det er ikke noen som trenger hjelp her.
Jeg fikk beskjed om at jeg skulle være tilstede under jakta i morgen.
-Så hun ønsker en hest? -Ja, jeg formoder det hvis jeg skal holde følge.
De fleste hestene er allerede tatt.
Jeg vil ikke være til besvær. Kanskje Mr Mactavish kan hjelpe meg?
Han er ikke her.
Det beste er å la Jamie gå i sine egne tanker i dag, jente!
-Jeg visste ikke at jeg var en plage for han. -Jeg vet ikke om du er eller ikke.
Det er opp til gutten å bestemme. Det er best for alle parter-
-at unge Jamie blir latt i fred mens Samlingen står på!
Denne Brimstone. Jeg er sikker på at hun oppfyller behovene dine.
Brimstone. Høres dystert ut.
Det er som å kalle en høy mann liten.
Hun er ikke rask, men snill og kan gå i dagesvis.
Det eneste er at hvis hun ikke får oppmerksomhet så vendes snuten hjem så snart det er mulig.
Jeg vil la dere to lære hverandre å kjenne.
Det ville ikke bli noe "vende snuten hjem" hvis jeg hadde noe å si.
-Kom med den portvinen du ba om. -For faen Geillis!
Fru Fitz sa at jeg nok fant deg her nede.
Jeg håper jeg ikke forstyrrer deg?
Nei, selvfølgelig ikke. Jeg var et annet sted.
Takk. Jeg håper det ikke var for mye bryderi.
Slettes ikke. vi har en masse som bare samler støv.
Det er noe i portvinen som får mannen min til å prompe som en okse.
Claire?
-Er du gravid? -Unnskyld?
Du har masse mat her. Spiser du for to?
Tror du det bare fordi jeg har et lite lager-
-i stedet for å trave frem og tilbake til kjøkkenet?
Det var kanskje derfor du var desperat etter å komme til Frankrike?
En uekteskapelig graviditet?
Jeg kan forsikre deg om at jeg aldri har vært utro mot mannen min!
Det er ikke utroskap hvis han er død!
Er han det?
Han lever ikke.
Så han er... Død, da?
Han er død!
Og dere to har aldri unnfanget?
Nei, vi har aldri hatt barn.
-Vi prøvde! -Bra.
Kanskje er du ufruktbar.
Det betyr ikke noe nå!
Jeg ser at du også har problemer med å sove. Valerianrot...
Jeg har også søvnproblemer. Men jeg knuser ikke roten slik.
Jeg koker dem hele først!
Jeg lurer på hva den rette dosen er. Hvor mye tar du?
Det er ikke til meg.
Jeg har det i Arthurs kveldste. Så sover jeg som et lite barn.
Men forsiktig! Du har nok her til å få en hær sove til neste fullmåne.
Takk skal du ha. Jeg koker det fremover.
Da jeg kom til Cranesmuir første gangen,-
-var det eneste jeg hadde, kunnskapen min.
Jeg hadde en rimelig viten om plantene og bruken deres.
Jeg fant en mann med en respektabel posisjon.
Et bra hus. Penger lagt tilsides.
Jeg vet at han ikke ser ut som mye, som du sikkert vet.
Men det bekymrer meg ikke så mye.
Jeg er fri. Jeg kan gjøre som jeg vil
Det virker som om du har etablert deg vel med et komfortabelt liv.
Man oppdager noen ganger at man er på vei i en retning man ikke forventet.
Det betyr ikke at det ikke kan føre deg til en bra plass!
Jeg ville gjerne bli og snakke, Geillis, men det er mange forberedelse til jakten.
Jakten.
Det må være det du forbereder deg på. Selvfølgelig.
Høylandet er ikke noe sted for en kvinne å være alene.
Det gjør du lurt i å huske!
Ses vi senere til edsavleggelsen?
-Er du sikker? -Jeg lover det.
Vær forsiktig. Et løfte er en alvorlig ting her i landet.
Også i mitt.
Senere i kveld vil alle de kjempende mennene i Mackenzieklanen samles i den store hallen-
-og avlegge troskapsløftene sine til Colum. Ingen vil holde øye med stallene.
Jeg var nesten klar.
I kveld ville det være min eneste sjanse for å flykte fra Leoch og bort til Craigh Na Dun.
Jeg visste kanskje hvordan jeg kunne unngå skyggen min.
Jeg hadde hesten min og provianten.
Det eneste jeg manglet var et våpen, såfremt jeg fikk bruk for det.
Claire? Du skal vel ikke ha det på seremonien, vel?
Seremonien?
Jeg antok en englender ikke ville være velkommen til en sånn begivenhet.
Ikke vær dum! Du er Colums personlige gjest. Du skal delta!
-Jeg er ikke kledd for en sånn anledning. -Det tar vi hånd om med en gang.
Jeg vil ikke være til besvær.
Vi må skynde oss!
Starten på edavleggelsen er den beste delen.
-Hvordan ser jeg ut? -Fin.
Først trodde jeg fru Fitzs innblanding-
-ville ødelegge planene mine, men så innså jeg at-
-med henne som ledsager ville skyggen min-
-være mindre årvåken når jeg ferdes i borgen.
Jeg måtte få dem til å slappe av og senke skuldrene,-
-nyte festelighetene som avledning til senere.
-Glenna? -Iona.
Jeg kan se at du har fått stedet skinnende rent.
Den samme vakre kjolen igjen. Du bar den så bra til siste Samling.
Murtagh!
Mackenziene byr mennene velkommen til Leoch.
-Han håper reisen deres var problemfri. -Stille.
Han håper det aldri kommer en dag hvor klanens kjempere må trekke jernet,-
-men hvis de gjør...
Ja...!
...Kunne han ikke håpe på bedre folk enn disse til å forsvare klanens ære.
Det er en tåpelig sjel som vil utfordre Mackenziene, våpen eller ei!
Og han er stolt av å bli kalt: Deres borgherre!
Jeg sverger ved vår herre Jesus Kristi kors -
-og ved det hellige jern jeg holder, å gi deg min troskap -
-og gir deg mitt løfte om lojalitet mot navnet Mackenzieklanen.
Og hvis jeg noensinne reiser min hånd mot dere -
-i opprør, ber jeg dere om at dette hellige jern -
-skal gjennombore mitt hjerte!
Jeg sverger ved vår herre Jesus Kristi kors -
-og ved det hellige jern jeg holder, å gi deg min troskap -
-og gir deg løfte om lojalitet.
-Er alle edene like? -Ja.
Hvis du har sett en...
Lykke til! Interessant seremoni.
Men jeg har sett nok! Skal vi gå?
Nei! Hvor skal du?
Tilbake til konsultasjonen. Jeg skal forberede forsyninger til jakten i morgen.
Er du dedikert nå?
Jeg vet ikke hvordan dere feirer i Oxfordshire -
-eller hvor det er du kaller hjemme,-
-men jeg går ikke glipp av Samlingen ved å måtte vente på deg i hullet ditt!
Gjør som du vil, men jeg går!
Dougals ordre var å bli ved deg, frue!
Kan du bli?
Ihvertfall inntil jeg finner en dame for kvelden.
Fint, hvis jeg skal kan jeg like godt være med.
Det er den rette holdningen.
Det er ikke Rhinskvin.
Det er en portvin, meget dyr.
Portvin.
Det er veldig sterkt.
Det er det.
-Jeg kan ikke styre bena mine. -Det er et beroligende middel.
Er det spansk?
Gå, ikke la meg holde deg igjen. En heldig pike venter på deg.
Ta vinen! Del den med alle vennene dine.
Jo flere bevistløse klansmedlemmer i kveld, jo bedre.
Din banditt! Jeg skal ta hånden din.
-Laoghaire, du skremte meg. -Unnskyld, Mrs Beauchamp.
-Det er Claire. -Ja.
Er det noe jeg kan hjelpe deg med?
Ja, kan jeg spørre om en liten tjeneste?
-Du er ikke skadet, vel? -Nei, jeg har det bra.
Jeg tenkte på-
-om du hadde en eliksir -
-som kanskje åpner en gutts hjerte for en pike?
Jeg er ikke sikker på hva du mener?
Du vet, en slags drikk eller brygg -
-som kunne hjelpe en gutt...
En kjærlighetsdrikk?
Jeg ville ikke fornærme dem, frue. Jeg tenkte bare,-
-De hjelper så mange at De med Deres store viten-
-kunne hjelpe en pike med å holde en gutts oppmerksomhet?
Mr Mactavish?
Du trengte ikke hjelp sist gang jeg så dere to sammen.
Nei, ikke til det! Det er for å få hjertet hans videre.
Vent litt.
Tørket hestemøkk. Harmløst, men litt bittert.
Jamie ville aldri oppdaget forskjellen. Perfekt!
Vær så god. Dryss innholdet over dørterskelen hans.
Stå utenfor døra, bank hælene sammen tre ganger -
-å si: "Det er intet sted som kjærlighet, det er intet sted som kjærlighet".
-Takk, Claire! -Lykke til.
Forbi lagerrommet til høyre. Unngå kjøkkenet.
Gjennom østfløyen, så mot den nordlige trappen.
Hva pokker?
Takk, jeg burde gå. Jeg burde ikke være her.
Nei...
Du burde ikke være her...
Men siden du er, så er det en straff for å være det.
Gå nå pike, før du betaler en større pris!
Jeg måtte fokusere og glemme episoden med Dougal.
15 skritt mot brønnen.
Hold mot nordvest for å unngå vaktposten som pleier å kikke mot syd.
Brimstone er til høyre, fjerde bås fra døråpningen.
Jesus H. Roosevelt Christ!
Nei, Sassenach! Bare meg.
Hvor langt trodde du at du ville nå? En mørk kveld, på en fremmed hest,-
-med halve Mackenzieklanen etter deg.
De kommer ikke etter meg, de er alle sammen oppe i hallen.
Og hvis en av fem er edru nok til å stå oppreist-
-i morgen og kunne ri, så blir jeg overrasket.
Flykter du pga et innfall, fordi mennene er fulle?
Et innfall? Du vet at jeg har villet vekk herfra i ukesvis.
Og jeg vet nøyaktig hvor mange vaktposter det er rundt om på borgen.
Jeg vet hvordan man kommer gjennom skogen og finner veien tilbake til Inverness.
Det høres ut som en god plan.
Eller ville være, hvis ikke Colum ikke hadde satt ut ekstra vakter i skogen i kveld.
Han lar ikke borgen være ubeskyttet med de kjempende klanmennene inne i den.
Jeg drar alikevel.
De beste stifinnerne i klanen er her.
De fanger deg! Colum kaller det ikke gjest etter det!
Jeg bryr meg ikke! Jeg skal vekk fra dette stedet!
Og som du sa rett ut, så er jeg en fremmed, bare en englender.
Hvis jeg fornærmet deg, så må du unnskylde, Claire.
Jeg vet du ikke mener det slik, det er bare...
Jeg har planlagt denne flukten så lenge-
-og alt håpet mitt blir skutt ned på et øyeblikk.
Det...
Kom igjen.
Jeg tar deg med opp på slottet igjen.
Jeg tror ikke det er en god idé.
Jeg hadde et opptrinn med noen fulle klanmenn -
-i korridoren.
De rørte deg vel ikke?
Jeg kan ikke gå tilbake.
Dougal og jeg var i korridoren nær kjøkkenet,-
-og han var uforskammet mot meg, og jeg kom kanskje til å slå ham i hodet -
-med en stol eller noe, og jeg tror han er bevistløs.
-Var han full? -Veldig.
Jeg tviler på at han kan huske det.
Og selv om han gjør det, tviler jeg på at han har det travelt med å skryte av -
-at en pike fikk taket på ham. Slo ham ned, hva?
Jeg ble ikke for å se til ham akkurat.
La oss håpe at du etterlot et merke så han husker feilen som straff.
Det er fint, englender.
Kom.
Det er ikke veien tilbake, hvor skal vi?
Det er en åpning til en skjult tunnel. Fant den da jeg lekte som barn.
Vær forsiktig.
Den fører oss inn til kjelleren.
Takk for at du følger meg tilbake.
Nei. Det er jeg som burde takke deg-
-for at du forbandt skrammene mine.
Se hva vi har her. Er det ikke Colums unge nevø.
Litt forsinket til edsvergelsen?
Du vil ikke gå glipp av fortreden din foran ham selv.
La meg skifte tøy først i hytten.
Er ikke fin nok til å sverge eden.
Ikke tenk på det. Vi har tøy til deg her inne.
Kan jeg beholde piken?
La damen gå!
-Går det bra? -Pass på!
Du trenger ikke å slå meg så hardt! Jeg var villig til å komme.
Ja. Jeg ville ikke at du skulle banke opp halvparten av klanen mens du bestemte deg.
Jeg har resten av tøyet ditt, Jamie.
Det burde være passende til borgherrens nevø.
Du får bruk for den her.
"Luceo non uro."
"Jeg stråler, brenner ikke."
Mackenzie-klanens motto.
Unnskyld. Det var ikke meningen at du skulle forsvare meg.
Ikke tenk på meg.
Hvordan er det med hodet?
Fint. Søsteren min Jenny sier at det er hardere enn en jernpotte.
Jeg kan ikke bære denne. Jeg er ikke en Mackenzie.
Kjenner du mottoet mitt?
Altså min klans motto.
Nei. Jeg vet ikke engang hvilken klan du tilhører.
Je suis pret.
Finn en plass i hallen.
Je suis pret. "Jeg er klar" - men klar til hva?
Jamie er her.
-Hvorfor er alle så anspent? -Hva skjer?
-Hvorfor? -Det skal jeg si deg.
Hvis Jamie sverger troskap til sin onkel så vil han være arving som borgherre.
Han vil være en Mackenzie.
Hvorfor vil ikke Hamish bli borgherre? Hvis han er for ung, så Dougal?
Det er den engelske måten å gjøre det på.
Men klanene er kongelige. Jamie har Mackenzie blod i seg.
Hvis nok klanmenn vil ha Jamie som borgherre,-
-så vil det bli sånn. Og så forferdelig det ville blitt.
Mactavish ser ut til å være et fint valg som borgherre.
Hans andre onkel, Dougal, vil kanskje være uenig med deg på det punktet.
Han har vært den eneste arvtageren når Colum dør.
Hvis Jamie sverger troskap vil Dougal ikke la ham puste særlig lenge.
Så hvorfor avviser han bare ikke?
Ikke så lenge han bor på Leoch.
Som borgherrens nevø og en våpendyktig mann har han ikke noe valg.
Hvis Jamie nekter, vil tjenestepikene sannsynligvis skrubbe -
-guttens blod av gulvet foran Colums føtter.
Så uansett hva, så ender han med å bli drept?
Hvorfor bli på slottet?
Hvorfor ikke bare dra hvis onkelen hans vil drepe ham?
Gutten har en pris på hodet sitt.
Det ville ikke gå lang tid før Randall eller vaktkorpset ville hatt ham i lenker.
Det eneste sikre stedet i Skottland er her på Leoch.
Inntil nå.
Hvis bare Jamie hadde skjult seg til Samlingen var over,-
-ville Colum og Dougal ikke gjort mer ved det.
Å forlate stallen for å eskortere meg...
-Herregud, alt er min skyld. -Ja. Det er det.
Colum Mackenzie,-
-jeg kommer til deg som frende og alliert.
Men jeg sverger intet løfte.
For eden min er sverget til navnet jeg bærer.
Jeg gir deg min lydighet som frende -
-og som borgherre.
Og jeg holder meg bundet til ditt ord -
-så lenge mine føtter er på klanen Mackenzies jord.
Jeg holder på å bli for gammel for dette.
Det er en fin dag for villsvinjakt, ikke sant?
Det er veldig mange som skal til for å jakte en gris.
-Det er et villsvin. -Ja, selvfølgelig.
20 menn bevæpnet med spyd og musketter. Er det nok til å drepe en hårete gris?
Du har helt klart aldri sett en sånn. Kom deg opp på hesten.
På tide å dra.
Fru Claire!
Det har du fortjent.
Hva hadde dere forventet at det dyret ville gjøre når dere jakter på det?
Glemte du at støttennene kunne være dødlige?
Ta han opp til slottet og si til Mrs Fitz at han må få suppe og tepper.
Det må syes, men jeg har ingen sterile redskaper her.
SÅ han kommer seg?
Ja. Du vil dog halte. Ett poeng til grisen.
Neste gang vil du kanskje heller velge å fiske.
Bra. Bring han hjem
Vent på meg. Vent!
Hvor er du?
Rolig. Rolig nå, Geordie. Du greier det.
Jeg er hos deg, OK?
Du blir OK igjen.
Dougal, er det ille?
Du greier det. Du skal nok klare det.
Det sprøytet ikke, hvilket betydde at lårpulsåren ikke var truffet.
Så det var en god sjanse for at jeg kunne stoppe blødningen i låret.
-Vil jeg miste benet mitt? -Nei. Det vil du ikke.
Men det vil bare få han til å forbli i sterk smerte.
Såret i magen var fatalt.
Her.
En bedre død, kanskje, var det Dougal gav han-
-mens hans hjertes blod plettet bladene som blodet fra det dyret som drepte han.
-Dougal. -Jeg er her.
Jeg må vite det.
Etter at vi plyndret MacDonald klanen-
-og stjal de 20 kyrne rett foran dem.
Ja, jeg husker det godt. Vi ble ved Florrach i dagesvis.
-Men vi spiste bra, ikke sant? -Jo, det gjorde vi helt sikkert.
Men fortell meg nå, gikk du til sengs med min søster, Doreen?
Ja, jeg gikk i seng med henne,-
-men du vet, hun var en søt jente.
Jeg kjenner det. Du kunne alltid smigre jentene.
Det blir nok bedre snart.
Smerten forsvinner snart.
Det kjennes bedre nå.
Jeg kan ikke føle benet mitt lengre, Dougal.
Ikke hendene mine heller.
-Dougal, er du her? -Jeg er her, jeg er her, jeg er her.
Jeg har deg.
Geordie...
Fortell meg om hjemmet ditt.
Det er nært en bred dal, ikke langt fra Loch Fannich.
Hvordan ser det ut? Jeg vedder på at det er vakkert.
Åh, det er det.
Om våren...
Ja?
Lyngen var så tykk-
-at du kan gå på tvers av toppene uten å røre jorden.
Det høres fantastisk ut.
Jeg skulle ønske jeg kunne være der.
Du skal nok komme dit snart.
Ja. Vil du bli hos meg?
Ja.
Sånn, ja.
-Få fatt i ballen! -Levér den! Levér!
-Jeg lærte deg dette spillet, gutt. -Det gjorde du.
Murtagh!
Det så ikke helt rettferdig ut.
Det var den andre gangen du overrasket meg.
Overgi deg!
-Hva ville du trodd om meg hvis ikke jeg gjorde det? -Ikke så mye!
Spill rettferdig.
-Du lærte meg opp godt. -Ja. For godt.
Vant vi?
Med mitt fluktforsøk hindret... stod jeg overfor den fryktelige muligheten,-
-at jeg var bestemt til å bli i denne kjelleren for alltid.
Jeg var ikke klar til å gi opp, men jeg manglet tid til å tenke ut en annen plan.
Du har sett menn dø før... Voldelig.
Ja. Mange av dem.
Du har gjort en god jobb her som healer.
Hvis det var opp til fru Fitz ville hun latt deg male.
Og... jeg ville takke deg personlig -
-for hva du har gjort for stakkars Geordie på jakten.
Ærlig talt gjorde jeg ingen ting. Jeg ønsker at jeg kunne ha hjulpet ham.
Det gjorde du.
Du tok ham til et fredfullt sted. Det er alt det man kan be om.
Så, takk.
Selv takk.
Hvis det ikke er noe annet så må du ha meg unnskyldt.
Jeg har mye å gjøre i kjelleren min.
Det er derfor jeg er her, ungjente.
For å sette deg fri fra dette klamme rommet.
-Hva mener du? -Du skal bli med på veien.
På veien?
Jeg drar avsted i morgen og jeg tar med meg deg.
Tar meg hvor hen da?
Reise igjennom Mackenzies land, samle inn renter.
Colum reiser ikke, så... Besøke beboerne og utleiere-
-som ikke kan komme til forsamlingen, det tilfaller meg -
-samt en smule arbeid her og der.
Men hvorfor meg?
Jeg tror det ville være klokt å ha en healer med på turen.
Spesielt en som takler presset.
Det er det mye av på veiene.
Da er det avgjort.
Fri Fitz vil ha middagen klar,-
-og du vil ikke utsette deg for vreden hennes ved å komme for sent.
Vi reiser ved soloppgang.
I takt med at borgens grenser falmet bak meg, som i en dårlig drøm,-
-trakk jeg pusten for første gang på ukesvis.
Jeg ante ikke hvor denne reisen ville føre meg-
-eller hvilke muligheter som ville by seg.
Jeg kunne bare håpe at den ville få meg nærmere steinsirkelen ved Craigh Na Dun.
I så fall ville jeg nå dem-
-vel vitende om at jeg ikke kunne feile denne gangen.