Från tidigare avsnitt: Vi var i Skottland på vår andra smekmånad.
Jag visste att det inte var en dröm. Jag hade rest tillbaka i tiden.
Katten vi plockade upp verkar dra in sina klor.
Callum tar åt sig äran för att du är vår helare. Han vill ha dig kvar.
Jag skickade Jamie till stallet. Det är bästa platsen för honom.
Jamie behöver en kvinna. Laoghaire är en liten flicka.
Mrs Beauchamp skulle precis berätta om sin ovanliga uppväxt.
- Kom hon tillbaka via stenen? - Det gör de alltid.
Jag måste lämna slottet Leoch och ta mig till stenarna.
Även om jag skulle dö på kuppen.
Released on www.DanishBits.org
Ikväll ska vi äta som kungar.
- Mig får ni inte äta. - Odjuret flyr.
- Var det nåt som fångade ditt öga? - Inget jag glömmer i första taget.
Du har tappat ditt spänne, fru Claire. Och igår tappade du ditt hårband.
Jag märkte det inte när jag försökte fly från er.
- Har du lekt färdigt? - Snart.
MacKenzie har inte sagt att du får ödsla en hel dag här.
Vi är inte färdiga. Det finns mycket mer att utforska.
Den här delen av skogen är mycket roligare än slottsgården.
- Får jag vara vildsvin nu? - Varför inte? Nu jagar vi.
Mrs Beauchamp! Vi missar festligheterna.
Vi har inte haft samling på Leoch sen jag var liten.
Vi låter männen gå till festen.
- Kan vi leka imorgon igen? - Självklart.
Då går vi.
Buset var mer än en skojig lek.
Jag kunde utforska terrängen utan att väcka uppmärksamhet.
Jag hade hittat två möjliga flyktvägar-
-och markerat min väg till frihet.
- Har du nånsin sett nåt liknande? - Nej.
Firandet efter krigets slut i London och Paris var större storleksmässigt-
- men det här var annorlunda. Det var ren och skär glädje.
Firandet var inte påverkat av kriget.
MacKenzieklanen var helt enkelt glada att träffa varandra.
Trots min brådska att fly lyftes mitt hjärta när jag gick i lägret.
En liten del av mig ångrade min iver att fly.
Jag hade min flyktväg klar för mig.
På kvällen skulle jag guidas av lamporna från vakttornen.
Men jag behövde locka bort mina följeslagare.
Titta inte nu-
- men kvinna som rör i grytan verkar ha fattat tycke för en av er.
Jag sa att ni inte skulle titta.
Hon är grann att se på.
- Den grytan ska jag doppa i ikväll. - Vänta.
Det ska bara vara vi män under samlingen.
Du vet att jag tycker om runda kvinnor.
Jag kan hjälpa till.
Jag orkar inte lyssna på ännu en av era olidliga debatter.
Ni kan dra sticka.
Ska vi göra det?
Välj.
Alla handtrallor gör att du är snabb i handen.
Jag ska spara lite paj till dig.
Jag hade andra saker som måste lösas.
Jag måste välja en häst till jakten imorgon. En helare måste följa med.
Följ mig.
Farbror Lamb hade lärt mig att rida när vi bodde i Irland.
Det var länge sen. Jag behövde en snäll och lätthanterlig häst.
- Ingen är sjuk här. - Jag ska vara med på jakten imorgon.
- Jag antar att du behöver en häst. - Om jag ska hålla jämna steg.
De flesta hästarna är redan upptagna.
Mr MacTavish kanske kan hjälpa mig.
Han är inte här. Idag är det bäst att lämna Jamie ifred.
- Jag visste inte att jag var störande. - Det får pojken själv bestämma.
Jamie bör lämnas ifred så länge klanen är samlad.
- Brimstone passar dig säkert. - Brimstone låter olycksbådande.
Det är ingen fara. Hon är inte snabb, men hon är snäll och uthållig.
Men om du inte är uppmärksam vänder hon hemåt så fort hon kan.
Ni ska få bekanta er.
Hon skulle inte få vända hemåt. Inte om jag hade nåt att säga till om.
- Jag tog med portvin. - Herregud.
Mrs Fitz sa att du var här. Hoppas att jag inte stör.
Självklart inte. Jag tänkte på annat.
Hoppas att det inte var besvärligt.
Vi har många flaskor som står och samlar damm.
Det är nåt i portvin som får min make att fisa som en tok.
- Är du gravid, Claire? - Förlåt?
Du har mycket mat här. Äter du för två?
Jag vill slippa gå till köket hela tiden.
Är det därför du vill åka till Frankrike?
Du bär på ett utomäktenskapligt barn.
- Jag har aldrig varit otrogen. - Det är man inte mot nån som är död.
Är han det?
Han lever inte.
Då är han alltså död?
Han är död.
- Fick ni aldrig barn? - Nej. Vi försökte.
- Du kanske är steril. - Det spelar ingen roll längre.
Så du har även problem att sova. Läkevänderot.
Jag har också problem att sova, men jag krossar inte min vänderot.
- Jag kokar den först. - Jag var osäker på dosen.
- Hur mycket tar du? - Det är inte till mig.
Jag lägger det i Arthurs kvällste. Han sover som ett barn.
Det där är tillräckligt för att få en hel armé att sova i flera dagar.
Hädanefter ska jag koka den.
När jag kom till Cranesmuir hade jag bara min intelligens.
Jag hade lite kunskap om örter och vad de skulle användas till.
Jag hittade en make med respektabelt yrke.
Han har ett fint hus och lite pengar. Han är ingen skönhet som du vet.
Men det stör mig inte. Jag är fri att göra vad jag vill.
Du har byggt upp ett trivsamt liv.
Ibland slår man in på en väg man aldrig hade väntat sig.
Det betyder inte att det inte kan bli bra.
Jag skulle gärna småprata, men jag har mycket att förbereda inför jakten.
Jaså, jakten. Det måste vara det du förbereder dig för.
Självklart.
Högländerna är ingen plats för en ensam kvinna.
Kom ihåg det.
Vi ses när de avlägger eden.
- Säkert? - Jag lovar.
Var försiktig. Ett löfte tas på allvar i det här landet.
I mitt också.
Samma kväll skulle klanmännen avlägga sin ed inför Callum.
Ingen skulle vakta stallet.
Jag var nästan klar.
Ikväll skulle bli min enda chans att fly från slottet-
-och återvända till Craigh na Dun.
Jag visste hur jag skulle bli av med mina följeslagare och jag hade mat.
Nu behövde jag bara ett vapen.
Du ska väl inte ha på dig det där under ceremonin?
Jag trodde inte att en utböling var välkommen under nåt så viktigt.
Var inte fånig. Du är Callums gäst och måste närvara.
- Jag är inte rätt klädd. - Det ska vi genast ändra på.
Jag vill inte vara till besvär.
Vi måste skynda oss. Det här är den bästa biten.
- Hur ser jag ut? - Förtjusande.
Först trodde jag att det här skulle förstöra planerna-
- men vid henne vid min sida som eskort-
- skulle mina följeslagare vara mindre efterhängsna.
De måste njuta av festen om jag skulle kunna distrahera dem senare.
- Genna. - Iona.
Du har lyckats liva upp slottet.
Du bär samma vackra klänning som på den senaste samlingen.
Murtagh.
MacKenzie välkomnar männen till Leoch och hoppas att resan gick bra.
Han hoppas att klanmännen aldrig ska tvingas slåss.
Men om de tvingas göra det...
så finns det inga som är mer lämpade att försvara klanens heder.
Den som vågar utmana klanen, med eller utan vapen, är dåraktig.
Han är stolt över att vara deras laird.
Jag lovar och svär i Jesu Kristi namn och vid svärdet jag håller-
- tro, huldhet och lojalitet till MacKenzieklanen.
Om jag trotsar klanen-
- begär jag att svärdet ska genomborra mitt hjärta.
Jag lovar och svär i Jesu Kristi namn och vid svärdet jag håller-
- tro, huldhet och lojalitet till MacKenzieklanen.
- Avlägger alla samma ed? - Ja.
Om man har sett en...
Gratulerar. Intressant ceremoni, men jag har sett tillräckligt.
- Ska vi gå? - Nu? Vart ska vi?
Jag måste förbereda inför jakten imorgon.
Jag vet inte hur du firar i Oxfordshire eller vad du kallar ditt hem-
- men jag tänker inte missa samlingen och sitta i din håla.
- Gör som du vill. - Jag måste hålla ögonen på dig.
Kan du inte stanna? Åtminstone tills jag har hittat en dam till i natt.
Kör till. Då kan jag lika gärna följa seden.
Så ska det låta.
- Det är inte rhenvin. - Det är portvin. Mycket dyrt.
- Portvin. Det är starkt. - Mycket.
- Jag blir lite snurrig. - Det är lugnande.
- Är det spanskt? - Låt inte damerna vänta.
Ta med vinet och dela det med dina vänner.
Ju fler medvetslösa klansmän ikväll, desto bättre.
Bort med tassarna, din rackare.
- Du skrämde mig. - Förlåt, mrs Beauchamp.
Kalla mig Claire.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag vill be dig om en tjänst.
- Du är väl inte skadad? - Nej, jag mår bra.
Jag undrar om-
- du har en dryck som öppnar en mans hjärta för en flicka.
- Jag förstår inte. - En dryck som hjälper en man...
- En kärleksdryck? - Jag vill inte förolämpa dig.
Du har hjälpt så många med din läkande kraft-
- att du kanske har nåt som kan hjälpa en dam att få en mans uppmärksamhet.
Mr MacTavis?
Du behövde ingen hjälp senast jag såg er två ihop.
Inte för det. Jag vill att hjärtat ska vara med.
Vänta.
Torkat hästgödsel. Harmlöst, men med en frän lukt.
Jamie skulle inte märka nåt. Perfekt.
Häll det här över hans tröskel.
Stå utanför dörren och slå ihop klackarna tre gånger och säg:
- "Det finns ingen plats som kärleken." - Tack... Claire.
Lycka till.
Gå förbi lagerrummet till höger. Undvik köket.
Gå genom östra vingen och ta trapporna norrut.
Tack. Jag borde inte vara här.
Ni borde inte vara här.
Men eftersom ni är det måste ni betala böter.
Kila iväg innan ni måste betala ett högre pris.
Jag måste fokusera och glömma incidenten med Dougal.
15 steg mot brunnen.
Gå mot nordväst för att undvika vakten som står söderut.
Brimstone står på högra sidan i fjärde spiltan från dörren.
- Gud, min skapare. - Nej, det är bara jag.
Hur långt trodde du att du skulle komma en mörk kväll på en ny häst...
- med MacKenzieklanen efter dig? - Alla är uppe i salen.
Jag skulle bli förvånad om nån av dem kan rida imorgon.
Fick du ett infall att fly för att de är fulla?
Ett infall? Jag har velat åka härifrån i flera veckor.
Jag vet hur många vakttorn det finns och hur jag ska ta mig till Inverness.
Det låter som en bra plan, Sassenach.
Det skulle fungera om inte Callum hade placerat extra vakter i skogen.
Han skulle inte lämna slottet försvarslöst med klanen inomhus.
Jag ger mig av i alla fall.
Klanens bästa spårare är här. De hittar dig.
- Efter det blir du inte Callums gäst. - Det struntar jag i.
Jag måste härifrån. Du sa det själv. Jag är en främling - en Sassenach.
Jag ber om ursäkt om jag har förolämpat dig, Claire.
Jag vet att du inte menar nåt illa, men...
Jag har planerat min flykt ett tag.
Nu har mitt sista hopp gått åt skogen.
Kom. Jag följer med dig tillbaka till slottet.
Det är ingen bra idé.
Jag stötte på några fulla klansmän i hallen.
- Rörde de dig? - Jag kan inte gå tillbaka.
Dougal och jag stod i hallen när han gjorde närmanden mot mig.
Jag kan ha slagit honom i huvudet med en stol. Han är nog medvetslös.
- Var han full? - Mycket.
Jag tvivlar på att han kommer ihåg det.
Även om han gör det vill han nog inte erkänna att han knockades av en dam.
- Slocknade han? - Jag undersökte honom inte.
Hoppas att han fick en bula så han minns sitt misstag.
Det ordnar sig, Sassenach.
Kom.
Det här är inte rätt väg. Vart är vi på väg?
Det finns en öppning till en hemlig tunnel. Jag hittade den som barn.
Den leder till källaren.
Tack för att du hjälper mig tillbaka.
Det är jag som ska tacka dig för att du har lappat ihop mig.
Det är Callums systerson.
Du har inte avlagt eden.
Jag måste byta om först. Jag kan inte avlägga eden klädd så här.
Vi har kläder i slottet.
- Kan jag behålla henne för mig själv? - Släpp henne.
- Gick det bra? - Akta!
Du hade inte behövt slå så hårt. Jag hade följt med.
Du fick inte skada halva klanen innan du hade bestämt dig.
Dina kläder.
Det borde passa lairdens systerson.
Du behöver den här.
"Lucero non uro. Jag glänser, men bränns inte."
MacKenzieklanens motto.
- Förlåt att du fick förvara mig. - Ingen fara.
- Hur är det med huvudet? - Bra.
Min syster Jenny säger att det är hårdare än en järngryta.
Den kan jag inte bära. Jag är ingen MacKenzie.
Vet du vad min klans motto är?
Jag vet inte ens vilken klan du tillhör.
Je suis prest.
Gå in i salen.
Je suis prest - jag är redo. Redo för vad?
Jamie är här.
Varför är alla så spända? Vad är det?
- Berätta. - Jag ska berätta.
Om Jamie avlägger eden är det han som ärver lairdtiteln.
- Då ingår han i MacKenzieklanen. - Varför inte Hamish eller Dougal?
Engelsmän kanske gör så, men klaner röstar.
Jamie har MacKenzieblod.
Om tillräckligt många klansmän vill att han ska bli laird blir det så.
Mr MacTavish blir en bra laird.
Hans andra morbror Dougal håller nog inte med.
Han vill ta över efter Callum.
Om Jamie avlägger eden kommer inte Dougal låta honom leva länge.
- Varför låter han inte bli? - Det gör man inte på Leoch.
Som lairdens systerson har han inget val.
Om Jamie skulle vägra-
- skulle hans blod flyta nedanför Callums fötter.
Han dör oavsett vad han gör.
Varför lämnar han inte slottet om båda morbröderna vill döda honom?
Han har ett pris på sitt huvud. Kapten Randall skulle hitta honom.
Den enda trygga platsen för honom i Skottland är på Leoch.
Fram till nu.
Om Jamie hade gömt sig tills samlingen var över-
- hade inte Callum och Dougal insisterat.
Så när han lämnade stallet... Det är mitt fel.
Ja, det är det.
Callum MacKenzie-
- jag står framför dig som frände och allierad.
Men jag avlägger inte eden.
Jag har avlagt eden till min klan.
Jag ska lyda dig som min frände...
och som laird.
Jag ska lyda dig-
- så länge jag vistas hos MacKenzieklanen.
Jag börjar bli för gammal för det här.
En fin dag för vildsvinsjakt.
- Det är ett stort vapen för grisjakt. - Vildsvin.
20 män beväpnade med spjut och musköter krävs för en hårig gris.
Du har uppenbarligen aldrig sett en.
Sätt dig i sadeln. Vi ska ge oss av.
Rätt åt dig. Vad förväntar ni er när ni jagar stackars djur?
Glömde du de farliga betarna?
Ta honom till slottet. Be mrs Fitz att ge honom varm buljong och filtar.
Han måste sys, men verktygen är inte sterila.
- Klarar han sig? - Ja, men du kommer att halta.
Ett poäng till grisen. Nästa gång kanske du fiskar istället.
Ta hem honom.
Vänta på mig. Vänta!
Var är du?
Se så, Geordie. Det ordnar sig.
Det är ingen fara.
- Ser det illa ut, Dougal? - Det ordnar sig.
Det sprutade inte blod så jag kunde nog snöra av blodtillförseln i benet.
- Förlorar jag benet? - Nej.
Men det gjorde bara att man drog ut på smärtan.
Såret i magen var livshotande.
Dougal gav honom en bättre död. Han fick dö under bar himmel-
- medan blodet rann på löven som var röda av vildsvinet som dödat honom.
Dougal, jag måste få veta.
När vi hade plundrat MacDonald- klanen och stulit allt vi kom åt...
Vi höll ut i flera dagar och vi åt gott.
Det gjorde vi.
Gick du till sängs med min syster Doreen?
Det gjorde jag.
- Hon var en vacker flicka. - Du har alltid charmat flickorna.
Snart är smärtan borta.
Nu känns det bättre.
Jag kan inte längre känna mina ben.
Inte mina händer heller.
- Är du där, Dougal? - Jag är här.
Geordie.
Berätta om ditt hem.
Det ligger i en glänta i närheten av sjön Fannish.
Hur ser det ut där? Det är säkert vackert.
- Det är det. På våren... - Ja?
Ljungen är så tjock att man kan gå på den utan att nudda marken.
- Det låter underbart. - Jag önskar att jag var där.
Det är du snart.
- Stannar ni hos mig? - Ja.
Det är snart över.
- Jag lärde dig den här leken. - Det stämmer.
Det var inte rättvist.
Det var andra gången.
Ge upp.
- Vad skulle du tycka om mig då? - Inte mycket.
Spela rättvist.
- Du var en bra lärare. - För bra.
Vann vi?
Flyktförsöket misslyckades.
Jag började inse att jag kanske måste stanna i hålan för evigt.
Jag var inte redo att ge upp, men behövde tid att komma på en ny plan.
Du har tidigare sett män dö genom våld.
Många.
Du har gjort ett bra jobb här som helare.
Om det var upp till mrs Fitz skulle du bli avmålad.
Jag ville personligen tacka dig-
- för det du gjorde för stackars Geordie.
Jag önskar att jag kunnat hjälpa honom.
Det gjorde du.
Du tog honom till en fridfull plats. Mer kan man inte begära när man dör.
Det vill jag tacka dig för.
Varsågod.
Ursäkta mig, men jag har mycket att göra här i min håla.
Det är därför jag är här. Jag ska släppa ut dig ur ditt mörka rum.
- Vad menar du? - Du ska ut på vägarna.
Jag åker imorgon och du ska följa med mig.
Vart ska vi?
Vi ska samla in hyra på våra marker.
Callum reser inte så jag måste åka till hyresgäster och markägare.
- Jag måste sköta affärer här och där. - Varför just jag?
Det är klokt att ta med en helare.
Särskilt en som arbetar bra under press.
Det är mycket sånt ute på vägarna.
Då var det bestämt.
Mrs Fitz middag är färdig. Man vill inte förarga henne genom att vara sen.
Vi ger oss av i gryningen.
När slottsmurarna bleknade bakom mig som om det varit en mardröm-
- tog jag mitt första djupa andetag på flera veckor.
Jag visste inte vart resan skulle föra mig-
- eller vilka möjligheter som skulle öppnas.
Jag hoppades att jag skulle komma närmare stenarna i Craigh na Dun.
Om jag gjorde det skulle jag nå dem.
Och den här gången fick jag inte misslyckas.
Ripped by DBRETAiL