Tidigare: Vi var i Skottland på vår andra smekmånad.
Jag visste att det inte var en dröm. Jag befann mig inte på 1900-talet.
Det var som en främmande värld man bara sett i teleskop.
- Följer du efter mig? - Jag är Dougals ögon.
- Ni kan vara en engelsk spion. - Geillis Duncan. Vi ses i Salen ikväll.
Han ska ta flickans straff.
Du behöver inte vara rädd här så länge jag är med dig.
- Ni ska vara kvar som min gäst. - Fånge, menar ni.
Bara om ni försöker fly.
Released on www.DanishBits.org
Jag kontaktade överste Halligan. Om en vecka utfärdas nya order.
Det känns fel. Ingen ändrar de här männens order.
- Varför vill du inte... - Jag vill ha min man hemma.
Men det går inte just nu.
Om vi utnyttjar systemet kan vi lika gärna ge upp och börja prata tyska.
- Var resonlig. - Älskling, det ordnar sig.
Jag är säker på att det inte är nån fara. Lita på mig.
Stackars den man som kommer emellan dig och din envishet.
Och det är den envisheten som jag älskar hos dig.
Alle man ombord.
Sista varningen. Alle man ombord.
Det är dags.
De här känns bakvänt. Det ska vara jag som åker till fronten.
Välkommen till 1900-talet.
- Ta inga onödiga risker. - Jag lovar.
Jag älskar dig.
Claire Beauchamp Randall, lova att du återvänder till mig.
Jag lovar, Frank Randall.
- Herrejävlar. - Friskt, inte sant?
Man blir pigg.
- Jag kan tvätta och klä på mig själv. - Jag hjälper dig gärna.
Du har vacker hud.
Jag har aldrig sett en flicka äldre än åtta år med så frisk och fin hud.
Din nästa make kan skatta sig lycklig.
Vad är det?
- Kan jag berätta en sak, mrs Fitz? - Självklart.
Det gäller min make.
Han är inte död.
- Har du rymt? Var han elak? - Han är underbar.
Men han är inte född än.
Jag förstår inte.
Jag har färdats tillbaka i tiden.
Jag var på smekmånad 1945.
Det var 200 år framåt i tiden. Det var Samhain-
- och jag åkte till stenarna i Craigh na Dun. Känner ni till dem?
Jag har hört märkliga historier.
När jag vidrörde en av stenarna började världen snurra.
När jag vaknade upp befann jag mig här - 1743.
Jag är ingen engelsk spion.
Jag är från framtiden.
Det är svårt att förstå.
Jag kan knappt tro det själv.
Jag vet inte ens om jag kan resa framåt till min egen tid.
- Jag måste tillbaka till stenarna. - Ber du om min hjälp?
- Tror ni att MacKenzie tror mig? - Kanske.
Du är vacker och talar väl, men nu ser jag vad du är.
- Du är en djävul. Vik hädan! - Nej, mrs Fitz.
Jag är en god kristen kvinna. Du får inte förtrolla mig. Häxa!
Hundratals i MacKenzieklanen kommer snart hit till samlingen.
Lyssnar du, flicka lilla?
Samlingen? Jag vet inte vad det innebär.
Alla i MacKenzieklanen kommer hit och avlägger en ed inför de andra.
Den senaste hölls för flera årtionden sen när Callum blev laird.
Tur att du kan ta om de sjuka.
Jag hinner inte ta hand om allas krämpor.
Om du gör det bra kommer Callum att vara dig tacksam.
Då tas du till nåder. Det kan du lita på.
Om Callum och Dougal tog mig till nåder kanske de skulle släppa mig-
-och jag kunde återvända till Frank.
"För huvudvärk: en näve torkad hästspillning."
Att vårda klanmedlemmar var bästa sättet att vinna deras förtroende.
Men för att göra det måste jag använda läkekonst från 1900-talet-
-med metoder från 1700-talet.
"Gråsuggor."
Levande. Gud, min skapare!
Tillsammans med burkar med duvblod, myrägg-
- och malt kranium - jag undrar vem det var-
- fanns det ett flertal örter och extrakt som kunde vara till nytta.
Ingen fara.
Det var väl inte så farligt?
Mina vakter började sitta i köket medan jag tog hand om patienter.
Jag intalade mig att det var ett gott tecken.
Ett tecken på tillit som de kunde föra vidare till Dougal.
Jag behöver hjälp att kasta medicin som inte längre används.
Varför sitter ni två fyllbultar i mitt kök? Försvinn om ni inte arbetar här.
Vi följer order och håller ögonen på henne.
Era ögon tittar bara djupt i glasen.
Det är ingen fara, Shona.
Kila hem och ta hand om barnen.
Fortsätt arbeta.
- Vem var det? - Callums husa.
- Mådde hon bra? - Det gör hon i sinom tid.
Hennes pojke dog igår. Lille Lindsay MacNeill.
Vad hände? Varför tillkallades jag inte?
- Det fanns inget botemedel för honom. - Han var i en kyrka.
Var då?
Ruinen av ett gammalt benediktiner- kloster som kallas Svarta kyrkan.
Tror ni att ruinerna dödade honom?
Inte ruinerna, dumskalle. Det var demonerna som härjar i ruinerna.
Stackars barn. Han var en sjuklig pojke och ingen match för djävulen.
Bröderna MacKenzie vill att ni kommer till gemaket, mrs Beauchamp.
- Det finns faktiskt kammar. - Sluta, moster.
Min systerson Tammy Baxter. Lindsay MacNeill var som en bror till honom.
- MacKenzie väntar. - Jag kommer.
Medicinen står på trappan och går inte att missa.
Jag önskar att jag kunde behandla Callum.
Det skulle lindra hans smärta-
-och jag skulle framstå i bättre dager.
Den är längre än en vanlig rock.
Ni har inte standardmått.
En unik rock till en unik man.
Jag har hört att du är den bästa skräddaren i högländerna.
- Du kommer direkt från Edinburgh. - Tack, min herre.
Min fru är en MacKenzie och hon ser fram emot att komma hem.
Har hennes släkt uppmuntrat dig...
- att håna din laird? - Håna?
- Ska inte en mansrock nå till knäna? - Jo.
Bad jag om nåt annat?
Inte uttalat, men jag tänkte...
Att mina ben ska döljas? Bör jag skämmas för dem?
Det skulle jag aldrig anta.
Laird. Jag ber er.
Sy en rock med standardmått och kom hit med den imorgon.
Självklart. Tack, laird.
Tack.
Syr ni också, mrs Beauchamp?
Bara i skinn. Det blir inget användbart plagg.
Jag kallade hit er i ett annat ärende.
Davie Beaton brukade massera mig. Det ökar rörligheten.
- Jag hoppas att ni kan göra detsamma. - Självklart.
Vad är det? Tycker ni att benen är lika frånstötande som skräddaren?
Nej, men jag tror att det gynnar er mer-
-om jag masserar ryggslutet.
Säg inte att min röv också är frånstötande.
Värme är skönt efter en massage.
- Finns det vatten och rena tygbitar? - Nej.
Min husa förlorade sin son igår natt. Hon har inte varit här idag.
- Tråkigt att höra om hennes son. - Satans verk.
Dåraktige pojke. Han gick till Svarta kyrkan.
Ibland undrar jag vad jag har gjort för ont-
- för att djävulen ska straffa mig så hårt.
Har ni inte demoner i Oxfordshire?
Det har vi, men vi kallar dem skottar.
- Förlåt. Gjorde jag er illa? - Nej. Tvärtom.
Ni lindrar smärtan avsevärt.
Skalden Gwyllyn ska sjunga ikväll före samlingen.
- Jag bjuder in er som min gäst. - Tack.
Min bror ser välmående ut ikväll.
Han säger att det är tack vare er och era helande händer.
Jag är glad att jag kan stå till tjänst.
Katten vi plockade upp på vägen börjar dra in sina klor.
Charmerande beskrivning.
Ursäkta mig. Jag ser bättre där borta.
- Jag heter Claire Beauchamp. - Laoghaire MacKenzie.
- Mr MacTavish är stilig. - Ja.
Men det är inte mig han tycker om.
Män vet sällan vad som är bäst för dem. Det måste vi kvinnor förklara.
Laoghaire - mrs Beauchamp.
Mr MacTavish. Jag sa precis till ms MacKenzie att hon är vacker ikväll.
Hon är söt.
Jag förstår inte ett ord, men det är vackert.
- Har Gwyllyn varit här länge? - I många år.
Jag var här ett år när jag var 16 år och då var han här.
Callum betalar honom rikligt.
Walesaren är alltid välkommen.
- Jag minns när du var här då. - Gör du?
Du måste ha varit sju, åtta år. Jag kan inte ha varit mycket att minnas.
Jag minns dig. Du var så... Minns du inte mig från den tiden?
Nej, det tror jag inte.
Det låter som en omöjlighet.
En 16-åring är för upptagen med sig själv för att notera-
-snoriga småungar.
- Är det Callums rhenvin? - Det är gott.
Jag har druckit två, tre glas. Du kan få resten.
De flesta som dricker med Callum är onyktra efter andra glaset.
- Försöker du säga att jag är berusad? - Jag är imponerad om du inte är det.
Bandaget har skavt i flera dagar. Kan du hjälpa mig?
- Nu? - Ja.
Självklart.
Kan du ta tillbaka det?
- Låt mig ta en titt på skuldran. - Jag behöver inte hjälp.
Jag ville föra hit dig medan du ännu kan gå.
Tack. Jag har nog druckit en aning för mycket.
Om det hade varit obekvämt hade du tagit bort bandaget själv.
Det vågar jag inte. Då får jag stryk.
- Jag är helare och jag bestämmer. - Det har jag aldrig tvivlat på.
Om det besvärar dig ska du säga till. Jag hade tagit bort det vid stallet.
Det kan jag inte göra framför Alec.
Ärren. Du vill inte att Alec ska veta att du blivit piskad.
Gamle Alec vet att jag har blivit piskad, men han har inte sett ärren.
Det är värre att se det med egna ögon.
Det känns privat.
Om Alec såg ärren skulle han alltid tänka på dem när han såg mig.
- Har du inget emot att jag ser dem? - Nej.
Du får mig att känna mig ledsen, utan att tycka synd om mig själv.
Hur som helst... Nu ska jag gå.
Vänta.
Låt mig ta en titt.
Det har läkt fint utan problem.
- Vi tar bort bandaget om några dagar. - Som du vill.
- God kväll, mr MacTavish. - God kväll, mrs Beauchamp.
Sitter du aldrig ner, kvinna? Jag har knappt svalt min frukost.
Promenader är bra för matsmältningen.
- Claire. - Roligt att du gör mig sällskap.
Det vill jag inte missa.
- Det blir värre och värre. - Jag tvingades lyssna på fader Bain.
Han ska utföra en exorcism på pojken Baxter.
Hagtornsbär. Det ser man sällan så sent på årstiden.
- Sa du exorcism? - Han var i Svarta kyrkan med Lindsay.
- Nu är han också smittad. Vill du ha? - Nej.
Vad är det?
Tammas är mrs Fitz systerson.
Vad menar du när du säger smittad? Är han sjuk?
Han är inte sjuk. Han är besatt.
- Tror du inte att man kan bli besatt? - Gör du?
Jag tror att det finns krafter som vi inte kan förstå.
Som vi inte kan se, höra och beröra.
Demoner, älvor eller djävulen - det spelar ingen roll vad man kallar dem.
- Du tror väl på magins makter? - Jag har inte tänkt så mycket på det.
Har du varit med om händelser som inte går att förklara?
Pojken kan vara sjuk istället för att vara besatt.
Om så är fallet kanske du och jag kan hjälpa honom.
Man tror att pojken är besatt.
Han utgör en stor fara. Varken du eller jag bör gå nära honom.
Vart ska du? Hallå?
Vart ska du?
Callum vill inte att du blandar dig i själavård.
Det är inget för dig.
Jag tänkte väl att det skulle få stopp på dig.
En präst har sagt att min läkande förmåga är en gåva från Gud.
Min syster hämtar fader Bain.
- Varför är han bunden? - Ifall han blir våldsam.
- Demonerna, förstår du. - Jag är här för att hjälpa dig.
Hade den andra pojken samma symptom?
Det hade han. Lindsay var svagare så djävulen tog honom fortare.
Ingen feber, vilket tydde på att det förmodligen inte var en infektion.
- Är de andra barnen sjuka? - Nej. Friska som nötkärnor.
Hjärtat slog långsamt och pupillerna var små. Tecken på förgiftning.
Vad har du ätit?
Han har bara fått i sig buljong. Det mesta kom upp igen.
- Kom inte nära. - Han ser demonerna.
Han hallucinerar. Det är ytterligare ett symptom.
- Hjälp mig att skära upp repen. - Gör det inte.
Absolut inte.
Hur kan du släppa in en främling?
Mrs Beauchamp är en duktig helare. Hon kanske kan hjälpa till.
Han måste släppas fri och få andas frisk luft.
Jag tror att jag kan hjälpa honom. Ge mig en chans.
Flytta på dig. Låt prästen göra sitt jobb.
Kändes det kyligt nära honom?
- Då är djävulen närvarande. - Ledsen att göra dig besviken.
- Han talade väl i tungor? - Nej.
Jag hörde att Lindsay skrek i fem...
Vilka lata satar. Vänta här.
Jag får säkert undersöka pojken när prästen är klar med sitt arbete.
Men även om jag listade ut vad som stod på-
- kanske jag inte kunde bota honom med de knappa resurser jag hade.
Bra. Du följde en mans order för en gångs skull. Sätt fart.
Din läpp ser svullen ut, Jamie. Har du fått en smäll av en häst?
Ja, han svängde med huvudet när jag inte tittade.
Tråkigt. Ungston kan vara farliga.
Låter Alec dig jobba med ungston?
- Vad är det med dig? - Jag bet mig i tungan.
- Klumpiga idiot. - Jag ska se om Alec behöver hjälp.
Om ni retar honom om Laoghaire och hennes far eller Callum får veta det...
- kan Jamie få mer än näsan knäckt. - En hustru, kanske?
- Det är inte en rätt hustru för honom. - Inte?
Han behöver en kvinna, inte en ung flicka.
Laoghaire kommer att vara flicka tills hon bli 50.
Jag har levt tillräckligt länge för att kunna se skillnaden.
Det har ni också, frun.
Jag skämdes för att jag hade retat Jamie.
Om jag ska vara ärlig gjorde jag det för att jag var svartsjuk.
Inte svartsjuk på Laoghaire, utan på deras intimitet.
Jag saknade min make.
Mrs Beauchamp?
- Mår ni bra, mrs Beauchamp? - Tack, jag mår bra.
Hur kan jag stå till tjänst?
Vill ni följa med till Geillis Duncan-
-och fylla på ert lager före samlingen.
- Det vill jag gärna göra. - Jag ska till byn imorgon bitti.
Jag tar med er till mrs Duncan.
Du behöver mycket bark från vitpil. Det lindrar huvudvärk efter whiskyn.
Är det tack vare dig jag fick göra ett plötsligt, men efterlängtat besök?
Som jag sa är det mycket här i världen som inte kan förklaras.
- Jag hörde att du besökte Baxter. - Jag fick se fader Bains i arbete.
- Vilken syn. - Lyckades exorcismen?
Jag vet inte. Jag gick innan det var färdigt.
Om Tammas var mitt barn skulle jag inte överlämna vården till honom.
Håll dig borta från honom. Det finns ingen nåd i hans bibel eller hjärta.
Han tror att alla kvinnor sen Evas tid är fresterskor-
- som dagligen måste misshandlas för att hålla djävulen stången.
Ibland känner jag mig verkligen som en främling här.
Det kan inte vara lätt att vara engelska här.
Om det var det du menade.
Vad är det som pågår?
Pojken har säkert stulit.
Tanners pojkar brukar göra det.
Arthur ska bestämma hans straff.
Om han har en bra dag räcker det med några rapp-
- men eftersom han oftast är snål eller har gaser-
- kommer gossen förmodligen bli av med handen.
För stöld? Fruktansvärt.
Jag behöver pepparmynta, kära du.
Jag kan inte utmäta straff med en upprörd mage.
Har ni inte bestämt pojkens straff än?
- Claire Beauchamp, gäst på slottet. - Jag förstår.
Tack, kära du.
Det fungerar redan.
- Jag vet inte vilka bevis ni har... - Han har erkänt.
Han stal två havrekakor av sin arbetsgivare.
Fader Bain vill att hans hand ska huggas av. Det räddar hans själ.
Han är bara ett barn. Ni kan inte stympa honom för lite bröd.
Än sen?
Arthur.
Tänk om vi hade blivit välsignade.
Hur skulle du känna om din son hade behandlats så?
Det var hungern som drev pojken att stjäla.
Kan du inte försöka-
- att vara barmhärtig och skona honom?
Du är så godhjärtad.
Jag kan inte släppa honom fri eftersom han har erkänt.
Men det kan räcka med en timme i skampålen-
-och ett fastspikat öra.
Det är du som är godhjärtad.
Jag har fattat ett beslut, fader Bain. Rättvisa ska skipas.
Det var enkelt gjort. Mannen vet inte när han blir överlistad.
Vad betyder det att få ett fastspikat öra?
- Fastspikat till vadå? - Skampålen förstås.
Bättre än att förlora en hand.
Du ska sona ditt brott.
Nu ska vi förbereda örterna.
Sen går vi ner och dricker ett glas portvin-
- och berättar hemligheter för varandra.
Du förbryllar mig.
Tänkt att ni inte har skampålar och utmäter straff i ditt hemland.
Det är annorlunda där.
I Oxfordshire? Jag visste inte att det var så annorlunda.
Inte bara där. Jag hade en annorlunda uppväxt och bodde på många platser.
Verkligen? Berätta.
Jag vill gärna höra.
- Vad är det? - Här inne.
- Mrs Duncan och mrs Beauchamp. - Mr MacTavish.
Dougal åkte tillbaka. Jag kör hem dig. Jag tog med din slängkappa.
Mrs Beauchamp skulle precis berätta om sin ovanliga uppväxt.
Det är säkert intressant. Ta ett glas portvin och gör oss sällskap.
Vi har inte tid. Om vi inte skyndar oss får vi ingen middag.
Tack för din gästvänlighet och för de här.
- Det här måste vi göra om. - Självklart.
Snart.
Hur länge måste han sitta där?
Han får gå när han vill. Timmen har gått.
Han har inte modet att slita bort örat.
- Måste han slita sig loss? - Ja.
Han är nervös, men han har nog snart samlat mod.
Jag misstänker att du har ganska starka nypor.
Nu sitter du i klistret, eller hur?
Det är ingen fara.
Ett ryck med huvudet och sen är det över.
- Ska jag hjälpa dig? - Nej.
Spring hem.
Hon klarar sig. Hon svimmar när hon ser blod.
Tack. Jag vet att du tog en risk.
Jag kan inte vara mindre modig än en engelsk dam.
Är du villig att hjälpa mig igen? Vet du var Svarta kyrkan ligger?
Det är så fridfullt. Det är inte alls vad jag förväntade mig.
De säger att Satan är smart.
Han skulle aldrig snärja själar om han la fällor i kärr och tunnlar.
Tror du verkligen att det finns demoner här?
Lindsay och Tammas är inte de enda-
- som blivit sjuka eller dött efter ett besök här.
Att besöka Svarta kyrkan-
- och överleva är ett sätt att visa sin manlighet. Jag har själv gjort det.
Jag klarade mig bra, men min kusin var sjuk i en vecka.
Tror du att demoner låg bakom?
Jag är en skolad man om jag får säga det själv.
Jag är inte lika högt utbildad som du-
- men jag hade en informator. Han var duktig.
Han lärde mig latin och grekiska.
Inte barnsagor om älvor, djävular och vattenhästar i sjöar.
Men jag är även född och uppvuxen i högländerna.
Jag vill inte utmana ödet genom att besöka gamla kyrkor.
Vad gjorde du som pojke när du var här och bevisade din manlighet?
Inte mycket. Busade och klättrade på väggarna.
Man pissade mot stenarna för att göra djävulen sur.
Hade man tur hittade man bär eller ramslök.
- Åt du ramslök? - Ja.
Kan du visa mig?
Jag tyckte inte om smaken, men det gjorde andra.
Det är inte vårlök. Det är Convallaria majalis - liljekonvalj.
Liljekonvalj? Den har jag aldrig hört talas om.
Den kommer inte från Skottland.
Var munkarna som byggde klostret från Tyskland?
Tyskland?
- Preussen, menar jag. - Ja.
Självklart.
Det stackars barnet är nästan borta.
Satan har intagit hans kropp. Fader Bain försöker rädda hans själ.
Jag kan nog rädda hans liv. Lindsay och Tammas åt nog den här.
Det är liljekonvalj, men liknar vårlök. Den är giftig.
Jag kan ge Tammas motgift, men det måste göras nu.
- Hädelse. - Det är inte hädelse.
Jag är Herrens lärjunge. Ni får inte driva ut demonen.
- Lämna genast huset. - Pojken är förgiftad, inte besatt.
- Tar jag inte hand om honom dör han. - Släpp fram henne, fader.
Jag tar inte order av en kvinna.
Pojken är Satans slav och måste renas-
- annars blir hans själ fördömd för evigt.
Det här är min systers hus-
-och var min fars före det.
Vi bestämmer vad som händer i det här huset.
Ta hand om pojken.
Du utsöndrar helvetets ångor.
Det är ett avkok av belladonna.
Om det fungerade skulle hjärtslagen normaliseras, blodtrycket sänkas-
- och han skulle vakna inom ett ögonblick.
Om jag hade fel gällande dosen eller giftet han fått i sig-
- skulle pojken få kramper som tog livet av honom lika fort.
Tammas.
- Mamma. - Min pojke har kommit tillbaka.
- Det är ett mirakel, fader. - Gud välsigne dig.
Satan må ha gjort Gud till åtlöje, men Gud kommer att ha sista ordet.
Det kan jag lova.
Fader Bain ville nog hellre att pojken dog än att jag räddade honom.
Det tvivlar jag inte på.
En man har sin syn på livet.
Han har inget kvar om man tar det ifrån honom.
Är det annorlunda där du kommer ifrån?
Inte när det gäller det.
Om det känns bättre kallar mrs Fitz dig numera för Mirakelkvinnan.
Herregud.
Jag hoppas att jag har vunnit Callums förtroende.
Han tar åt sig äran för att ha tagit hit dig som helare.
Han vill nog inte att du ska åka härifrån.
Jag kommer aldrig härifrån.
Jag tänkte stanna i mitt rum.
Jag ville inte se blandningen av beundran och misstänksamhet-
-som förföljde mig numera.
Det gjorde mig ännu mer medveten om min hopplösa situation.
Jag hade uträttat vad som kallades ett mirakel.
Istället för att närma mig dagen jag släpptes knöts jag närmare platsen.
Även om jag kom härifrån och hittade till stenarna-
- fanns det inga garantier för att det skulle fungera igen, vad det nu var.
Även om det fungerade fanns det inga garantier för att jag kom hem.
Jag kanske skickades tillbaka till medeltiden eller romarriket.
Det som lockade ut mig ur rummet var Callums rhenvin.
Kom hit. Såg du inte att jag vinkade? Jag var nära att skada armen.
Huka dig och var tyst, annars kanske de stenar oss.
Den handlar om en man som är ute sent en kväll i bergen på Samhain-
- när han hör en kvinna sjunga sorgset från bergen.
Jag är en kvinna från Balnain.
Människor har stulit mig om och om igen.
Stenarna verkar säga: "Jag stod på kullen när vinden tilltog."
"Ljudet av åska mullrade över landet."
"Jag la händerna på den största stenen och for till ett annat land"-
- "där jag levde en tid bland främlingar där jag fann älskare och vänner."
"Men en natt såg jag månen och vinden tilltog än en gång."
"Jag vidrörde stenarna och for tillbaka till mitt eget land"-
- "och träffade än en gång mannen jag hade lämnat."
Kom hon tillbaka med hjälp av stenarna?
Det gjorde hon. Det gör de alltid.
Det var folksägen och kan inte tas på allvar.
Trots det hade hälften av det Gwyllyn sjöng om hänt mig.
Varför skulle inte resten vara sant?
Den delen då kvinnan återvänder hem.
Vad sa Geillis?
Det finns mycket här i världen som inte kan förklaras.
Mitt hjärta kändes lättare och då visste jag-
- att jag inte kunde vänta på tillåtelse eller hjälp.
Jag skulle fly från Leochslottet och ta mig till stenarna så fort som möjligt.
Även jag skulle dö på kuppen.
Ripped by DBRETAiL