Fra tidligere afsnit: Vi var i Skotland på vores anden bryllupsrejse.
Det har jeg aldrig set før. Ægteskabslinjen er delt.
Livslinjen er forgrenet.
- Hvor skal vi se på optrinnet? - Stedet hedder Craigh na Dun.
En lokal gruppe udfører ritualer der.
- Du er ikke Frank. - Nej, frue.
- Hvad hedder du? - Claire Beauchamp, sygeplejerske.
Tak, Sassenach.
Trods at min logiske hjerne satte sig imod det-
- vidste jeg i mit hjerte, at jeg ikke længere befandt mig i 1900-tallet.
Released on www.DanishBits.org
Sidst jeg var her, kørte Frank og jeg i bil.
Men efter at have siddet på en hest i to døgn-
- ville jeg aldrig finde tilbage, hvis jeg ikke fik hjælp af nogen her.
Du er tilbage tidligere end ventet, Dougal.
Vi har både været heldige og uheldige.
Hvad har du gjort ved min Peggy? Jeg bad dig stramme gjorden.
Lad mig være. Jeg har redet hele natten og vil ikke have noget brok.
Har du set på hendes hove?
Et dyr kan ikke bære din vægt hvis du ikke passer på hovene.
- En ko som rider på en mus. - Hold mund.
Min kære, Rupert. Skønt at se dig.
Kære du.
I trænger sikkert til morgenmad. Der er rigeligt i køkkenet.
Tag for jer.
Du ligner og lugter som en rotte, som har været i gødningen.
- Giv mig et kys. - Nej.
Hvad har vi her?
Claire Beauchamp - mrs. Fitzgibbons.
Murtagh fandt hende. Dougal sagde, at hun skulle med os, så...
Så...
Nuvel... Claire.
Følg med mig. Du skal få noget at spise og noget tøj som er mere...
Lidt mere.
- Hvad med ham? - Jeg kan klare mig selv.
- Han blev skudt i går. - Jeg klarer mig.
Det gør du ikke.
Jeg har ikke vasket eller forbundet såret ordentligt.
Jeg må sørge for det inden det bliver inficeret. Betændt, mener jeg.
- Han kan få feber og svulme op. - Jeg forstår hvad du mener.
Ved du hvordan man klarer den slags?
Har du magiske kræfter? En Beaton?
Det kan man sige.
Jamie, du hørte hvad damen sagde. Du behøver pleje.
Denne vej.
Du skal ind i varmen.
Stoffet koges i hvidløg og troldhassel som du ønskede.
Jeg har også kulsukker.
Perfekt.
Sig til hvis du behøver hjælp.
Det gør jeg. Tak, mrs. Fitzgibbons.
Alle kalder mig mrs. Fitz. Det kan du også gøre.
Rødfrakkerne.
De piskede mig to gange på en uge.
De havde nok gjort det to gange på en dag hvis de ikke frygtede at dræbe mig.
Det er ikke sjovt at piske en død mand.
Hvem ville gøre den slags for sjovs skyld?
Selv om Randall ikke var frydefuld, var han meget tilfreds med sig selv.
Klodset. Jeg må koge det igen.
Hvorfor blev du pisket?
Første gang fordi jeg flygtede fra Fort William.
Anden gang for tyveri. Sådan lød anklagen i hvert fald.
Hvorfor flygtede du?
- Jeg blev holdt fanget. - Det forstår jeg.
Hvorfor? Hvad var du anklaget for?
Jeg tror, at det var for modstand.
Hvad betyder det? Det lyder ikke som en alvorlig forbrydelse.
Det betyder vel det som englænderne påstår det er.
Det er næsten fire år siden.
De tvang alle jordejere i landet til at betale skat.
De sendte soldater ud som samlede ind-
- mad, heste, transportmidler og lignende.
Det var en dag i oktober, da kaptajn Randall kom til vores gård.
Min far var til en begravelse.
- Jeg var i marken, da jeg hørte skrig. - Nej!
Jenny!
Løb!
Tænk dig om nu.
Jeg overgiver mig, sir.
- Slip min søster. - Din søster?
Interessant.
Hun er sød.
Jeg vil lige kigge nærmere.
Nej!
Hold hans hoved oppe.
Han ville statuere et eksempel.
"Sådan går det når man gør modstand mod englænderne."
Vil du se mere eller gå ind i huset og tilbyde mig bedre underholdning?
Gå ikke med ham, selv om han skærer halsen over på mig.
Så... hun gik med ham.
Hun troede, at han ville dræbe mig og hun havde måske ret.
Efter det ved jeg ikke hvad der skete.
Da jeg vågnede lå jeg på en kærre med kyllinger på vej til Fort William.
Det er jeg ked af at høre. Det må have været frygteligt for dig
Ja, kyllinger er dårligt selskab.
Gør ikke det. Jeg binder den op.
Sid stille.
De er en venlig kvinde med et godt håndelag.
Deres mand er en lykkelig mand.
Min mand?
Hvad gik Frank igennem?
Hans kone forsvinder sporløst. Uden et ord eller forklaring.
Han ville være bekymret. Måske var jeg bortført eller død.
- Claire? - Eller forladt ham for en anden.
- Mrs. Randall? - Claire?
Fru?
Hvad er der galt, mrs. Beauchamp?
Det går nok. Jeg tænkte på min mand.
Er han ikke i live?
Nej, han er ikke i live.
Undskyld, det var ikke meningen.
Vær ikke bange for mig.
Heller ikke for andre her, så længe jeg er hos Dem.
Og når De ikke er her?
Glem aldrig, at De er engelsk og det er ikke værdsat her.
- Tak. Det gør jeg ikke. - Pas på Dem selv.
Sov lidt. De er udmattet.
Det varer nok ikke længe før man vil tale med Dem.
De har nok ret.
Nu skal du vågne.
Op med dig.
Du har sovet hele dagen. Klokken er næsten fem.
Der er varm suppe ved ildstedet.
Kom så.
Tak.
Fart på.
Hvad er det for et korset?
En brystholder. Fra Frankrig.
Godt og stramt.
Sådan. Nu er du klar til at blive ført til ham.
Hvis jeg skulle overleve, måtte jeg akklimatisere mig hurtigt.
Jeg vidste hvor jeg var, men hvornår?
Ud fra tøjet og våbnene måtte det være i 1700-tallet.
1743. Skotland er bestemt en del af Storbritannien.
De har vist mødt nogle af mine venner.
Tilgiv mig.
Nogle er gamle kammerater.
Nogle er nye bekendtskaber, som skal afsløre deres hemmeligheder.
Men alle er venner. Velkommen, fru.
Jeg hedder Colum Ban Campbell MacKenzie, slottets herremand.
Sid ned.
1743 var flere årtier før den amerikanske revolution.
England og Frankrig ligger i krig igen.
En af Hannoverkongerne sidder på tronen. Men hvem?
Jeg har forstået, at min bror og hans mænd tilsyneladende fandt Dem i nød.
Tilsyneladende?
Jeg blev overfaldet og næsten voldtaget af en af kong George 2.'s soldater.
Blev De udsat for andre overgreb foruden voldtægtsforsøget?
Nej. Fremfør min tak til Deres bror for hans eskorte.
Jeg må arrangere transport tilbage til Inverness så snart som muligt.
Det kan sikkert ordnes.
Men jeg vil gerne vide hvorfor en dame som Dem-
- vandrede rundt i skoven kun iklædt sin særk.
Jeg har taget et kursus i ikke at knække under forhør.
Det gælder om at holde sig til sandheden så meget som muligt.
Man ændrer bare de hemmelige detaljer.
Jeg er enke fra Oxfordshire.
Jeg rejste med en tjener og var på vej til slægtninge i Frankrig-
-da vi blev overfaldet.
Det lykkedes mig at flygte, men måtte efterlade hest og ejendele.
Da jeg gik i skoven, blev jeg overfaldet af kaptajn Jack Randall.
De kender ham sikkert.
Under det ubehagelige møde forsvandt mit tøj.
Det er sandt, at kaptajn Randall har et vist rygte.
Men han er officer. En gentleman.
De påstår, at en af kongens mænd-
- bestemte sig for at voldtage en fremmed i skoven uden anledning?
Er der nogensinde en anledning til voldtægt, mester MacKenzie?
Jeg beder om undskyld, fru.
- Det var et uheldigt ordvalg. - Det gør ikke noget.
Vi diskuterede min transport tilbage til Inverness.
Ja. En vagabond ved navn Sean Petrie-
-kommer her på lørdag.
Han stopper ved Leoch på sin vej tilbage til Inverness.
Han har ofte plads til en eller to passagerer.
Lørdag? Tilgiv mig, jeg har glemt hvilken dag det er i forvirringen.
Det er om fem dage.
Indtil da...
- Føl Dem velkommen i mit ydmyge hjem. - Tak.
Om fem dage ville jeg være på vej til Inverness-
- og stenene ved Craigh na Dun og forhåbentlig kunne vende hjem igen.
Jeg vidste lidt om denne epoke - politik, mennesker og tøjet.
Til og med var visse sædvaner og udtryk bekendte.
Men det havde jeg lært mig gennem bøger, museer og malerier.
Det var som at lande i en fremmed verden, man havde anet i et teleskop.
To mod en? Det er ikke fair.
Hvad med to mod to? Hvor skal I hen?
Dig? Vis hvad du kan, Hamish.
Rigtig godt.
Du vil vel ikke dræbe en ubevæbnet mand?
Han er ikke død. Ikke endnu.
Jeg begyndte at tænke på om livet her måske ikke var så anderledes.
Lad mig.
Tak.
Min hustru Letitia.
Mrs. Claire Beauchamp er en engelsk dame fra Oxfordshire.
- En fornøjelse. - I lige måde.
Jeg håber, at mrs. Fitzgibbons har gjort det bekvemt for Dem?
Meget. Hun er mageløs.
Det er mageløst, at hun kan bage havrebrød i vores dårlige ovne.
- Hvorfor Beauchamp? - Undskyld?
Hvorfor kalder De Dem Claire Beauchamp?
- Det er mit navn. - Deres slægt kommer fra Frankrig.
Burde det ikke udtales på fransk?
Vores bånd til Frankrig er gammelt, men ikke tæt.
Jeg antager, at en forfader ville gøre det mere engelsk.
Hvilken del af Frankrig kommer Deres slægtninge fra?
Mine slægtninge kommer nordfra, i nærheden af Compiegne.
Compiegne.
- Håber at mr. MacTavish har det bedre? - Mr. MacTavish?
- Hun mener unge Jamie. - Hvad er der med ham?
Han fik en lille skramme.
- Hvor er han, Dougal? - I staldene for at hjælpe med hestene.
- I staldene? - Det er det bedste sted for ham.
Jeg ville ikke have ham herinde.
Men du bestemmer, hvis du ikke bryder dig om mine ordrer.
Han har det nok godt der.
Skaf os en flaske rhinskvin.
Det her finder man ikke i Oxfordshire.
- Er De på vej til Compiegne? - Ja.
Det er en skøn by. Er De ikke enig?
Jeg ved ikke, hvis jeg skal være ærlig. Jeg har aldrig været der.
- Første besøg? - Ja.
- Skal De bo hos familie? - Fjern familie.
Har De aldrig mødt dem?
Nej, men det glæder jeg mig til.
En glædelig stund, kan jeg tænke mig.
Jeg håber det.
Goddag. Jeg hedder Claire.
- Sig dit navn. - Hamish.
Rart at møde dig. Jeg så da du legede i slotsgården med din far.
- Med min far? - Du sprang rundt med ham.
Jeg beklager. Jeg har vist begået en fejl.
Jeg er søn og arving til Colum MacKenzie.
De seneste dages anstrengelser er begyndt at påvirke mig.
Undskyld mig. Jeg går til ro tidligt i aften.
Godnat... mrs. Beauchamp.
Frank ville have grinet og sagt, at jeg faldt for det ældste trick.
Giv personen mad og drikke mens forhøret fortsætter.
Jeg måtte være forsigtig, hvis jeg skulle overleve de næste fem dage.
Du gik glip af morgenmaden.
Der er lidt grød tilbage. Skal jeg varme den?
Nej. Jeg vil skifte bandagen på mr. MacTavishs skulder.
Jamie.
- Hvor ligger staldene? - Over engen. Østpå.
Undskyld.
Hun er en livlig pige.
Det er positivt.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg kommer med nye bandager og frokost.
Sikke en appetit. Du ville sikkert spise græs i mangel af bedre.
Det har jeg gjort. Det smager ikke dårligt, men det mætter ikke.
- Har du virkelig spist græs? - Ja.
Det var vinter. For to år siden.
Det var hårde tider. Jeg var i skoven med en gruppe og jagtede kvæg.
Vi havde ikke været heldige i nogle uger og maden var slut.
Hvorfor lever du som en tyv i stedet for at passe din egen gård?
Jeg har en pris på mit hoved. 10 pund.
Det er en bondes årsindkomst.
Det virker meget for en flugtfange.
Ikke for at flygte, men for mord.
Men jeg dræbte ikke manden, som jeg er efterlyst for.
- Du er en kompliceret mand. - Nej.
Det er en simpel historie.
Jeg fortalte hvad der skete i Fort William.
Jeg kunne knap nok bevæge mig i to dage efter jeg blev pisket den anden gang.
Sårene gav mig feber.
Da jeg kunne stå på fødderne igen var der nogle venner-
- der ville hjælpe mig til at flygte. Jeg vil ikke komme ind på detaljer.
Der opstod tumult, da vi flygtede og en rødfrakke blev skudt.
Men ikke af dig.
Jeg var for svag til at gøre andet end at holde mig fast i hesten.
Det er fire år siden. Det føles som en drøm, men...
Det var sådan det gik til.
Mr. MacTavish er vel ikke dit rigtige navn.
Nej, det er det ikke.
- Et pseudonym. - Det kan man kalde det.
Det er værdifuld information.
Jeg tror ikke, at der er informanter på slottet-
- men der er nok nogle på landet som vil tjene penge-
- på at meddele englænderne det, hvis de vidste, at jeg var efterlyst.
- Ved Colum det? - At jeg er lovløs?
Colum ved det. Og Dougal.
De er mine onkler.
Og nu ved jeg det.
- Hvorfor fortalte du det til mig? - Du spurgte.
Det er intet svar.
Du kunne have løjet eller sagt, at det ikke vedkommer mig.
Det tænkte jeg ikke på. Jeg valgte at stole på dig i stedet.
Har du spist færdig? Hvornår er føllet tilredet?
Jeg vil ikke sulte ihjel.
Jeg må tilbage til arbejdet. Tak for maden og...
Prøv at undgå at blive pisket eller knivstukket i dag.
Jeg kan ikke love noget, Sassenach.
Følger du efter mig?
Det gør du. Hvorfor?
Du kan i det mindste svare.
- Har Colum bedt dig om at forfølge mig? - Nej.
- Dougal? - Du spørger meget for en kvinde.
- Det har jeg hørt før. - Jeg er Dougals øjne, ikke hoved.
Mine øjne slipper dig ikke før han beordrer mig til det.
Det kunne være værre. Jeg deler opgaven med Angus.
Han er ikke så charmerende som mig. Han er mere fuld end ædru.
Han går efter alle damer han ser og dyr når der ingen damer er.
Du vil savne mig når du mærker den dårlige ånde...
- fra galningen i din nakke. - Dejligt.
Heldigt for dig, at han foretrækker tøser, som lugter af mødding.
- Jeg vil bade ofte. - Så ved jeg ikke hvad han gør.
De må mistænke mig for noget.
Kan De fortælle hvad det handler om?
- De kan være en engelsk spion. - Spion? Mig?
De har ikke fortalt sandheden om hvem De er. Det ved jeg.
Indtil jeg er sikker på hvem De er, vil vi holde øje med Dem døgnet rundt.
Nu ved De hvad jeg tænker.
Der vil ikke komme noget interessant frem, de kommende fire dage.
- Håber spionerne aflægger fuld rapport. - Fire dage?
Jeg tager af sted med mr. Petrie på lørdag.
Jeg troede, at Deres bror havde fortalt det.
De ved måske ikke hvad han tænker.
De kommende dage opretholdt jeg en simpel rutine.
For at holde mig beskæftiget indtil vagabonden kom-
- og for at Dougals mænd ikke skulle have noget at rapportere.
Mrs. Fitz satte mig i arbejde med at hente forsyninger til køkkenet.
Jeg følte en særlig glæde ved at røre vækster igen.
Det var tilfredsstillende at hjælpe dem til at trives.
De er giftige.
Undskyld, at jeg grinede.
Det så sikkert sjovt ud. Tak for advarslen. Jeg ved, at de er giftige.
Hvem vil du tage livet af? Din mand?
Hvis det fungerer, prøver jeg med min.
Hætterne er giftige.
Man kan lave et pulver ud af den tørrede fungus.
- Det kan stoppe blødninger. - Interessant.
- Jeg hedder Geillis Duncan. - Jeg hedder...
Jeg ved hvem du er, Claire. Byen har summet med rygter siden du kom.
- Hvad siger de om mig? - At du nok er en engelsk spion.
De der får en at bløde, så man kan slippe af med et uønsket barn.
Det øger blodgangen, men kun hvis man tager det tidligt.
Tager man det for sent kan både kvinden og barnet dø.
Pigerne i byen kommer til mig og beder mig hjælpe dem.
- De siger, at jeg er en heks. - Er du det?
Næppe.
Men jeg ved hvordan troldurt kan forvandle tudser til duer.
Du må besøge mig i byen.
Jeg har et skab fyldt med medicinske urter.
- Håber at vi ses i salen i aften. - Salen?
Jeg fastslog, at Colum led af Toulouse-Lautrec-syndromet.
Det var opkaldt efter den kendte kunstner, som ikke havde levet endnu.
Det var en degenerativ sygdom, som angreb væv og knogler.
Lautrec døde da han var 38 år og med tanke på den almene sundhed-
- levede Colum MacKenzie helt sikkert på lånt tid.
William Talbot og Fingal Duncan, træd frem.
- De er naboer og strides om en ko. - En ko?
Han sagde... Lad mig se...
- Det er nok svært at oversætte. - Kyle Ferguson, træd frem.
Strid om jord.
Hendes far anklager hende for at være løsagtig.
Hendes far ønsker, at MacKenzie skal straffe hende.
Nej.
- Han tilbyder at tage pigens straf. - Han er stadig såret.
Nu diskuterer de.
Han går med til det.
- Han vælger knytnæver. - Knytnæver?
I stedet for pisken.
Hvis du ville have bank kan jeg hjælpe.
- Du kunne forårsage rigtig skade. - Pas nu på.
Din onkel er ude på noget.
- Hvor længe skal det foregå? - Til blodet flyder.
Sædvanligvis indtil næsen brækker.
Barbarisk.
Bliv her.
Denne vej er hurtigere og der bliver mindre sladder.
Her.
Hvorfor tog du pigens straf? Kender du hende?
Jeg har set hende, men jeg har ikke talt med hende.
Hvorfor?
Det havde været skamfuldt for pigen at blive straffet foran alle.
Det tager lang tid at komme over. Det er nemmere for mig.
Jeg er øm, men ikke alvorligt såret.
Det går over om nogle dage.
Skyl munden med det her. Det renser sårene og lindrer smerten.
Piletræsbarkte og malet irisrod. Det er fintmalet.
- Kunne ikke være bedre. - Det du gjorde var ædelt.
Laoghaire er mit barnebarn.
Tag bandagen af om to dage.
- Er det ikke lettere hvis du gør det? - Jeg er taget af sted.
Jeg tager med mr. Petrie i morgen.
Jeg forstår.
Godt. Det er tid at sige farvel.
Ja.
Der er nogen som vil tale med dig... alene.
- Farvel, Jamie. - God rejse, Claire.
Havrebrødet rækker i nogle dage og osten i en uge.
De har været meget venlig, mrs. Fitzgibbons.
Ingen årsag.
God rejse.
- Colum vil se Dem. - Hvorfor?
- Det spiller ingen rolle. - Nuvel.
Jeg kommer straks.
Kom så. Tre, to, en.
- Problemer? - Nej.
- Goddag, mrs. Beauchamp. - Goddag.
- Er De i familie med Beatonklanen? - Beaton? Nej.
Beatonklanens healere er kendte på øen.
Vi havde en her, indtil feberen tog hans liv.
Hans navn var Davie Beaton.
- Det her var hans lægeværelse. - Virkelig?
Alt det her og ingen at dele det med.
Jeg har forstået, at De selv er healer.
Det er en interesse jeg har.
- Ved De hvad medicinen anvendes til? - En del.
Det er fascinerende. Tak, fordi De viste det, men jeg må gå nu.
Vi har ikke haft en healer siden Davie døde, og jeg ønsker, at De tager over.
- Jeg tager af sted. - Nej, De bliver.
Hvad har Dougal sagt? Har hans håndlangere løjet om mig?
Min bror har ikke sagt noget. Det er min beslutning.
- Hvorfor skal jeg blive? - Fordi det vil behage mig.
De tror, at jeg er spion. Det kan De ikke mene.
Jeg tror, at du har hemmeligheder, Claire.
Det kan være hemmeligheder som alle kvinder har-
- som ikke truer mig, Leoch eller MacKenzieklanen.
Men indtil jeg er sikker i min sag bliver du her-
-som min gæst.
Du mener som fange.
Kun hvis du prøver at flygte.
Ripped by DBRETAiL