[mystický chorál]
- [připojení instrumentální hudby] - [cinknutí]
[zlověstné fouknutí větru]
ŠKOLA DOBRA A ZLA
Kdysi dávno založili dva mocní bratři školu,
aby v pohádkovém světě udrželi rovnováhu mezi dobrem a zlem.
Bratři se po celé věky mírumilovně dělili o moc.
Všechno ale zřídkakdy zůstane stejné…
[dramatická hudba]
- [cinkání mečů] - [hekání]
[zahučení energie]
[cinknutí]
[hudba utichá]
[smích]
[bratr 1] Švindloval jsi.
Aréna duelů má striktní pravidla. Žádná magie.
Švindlování to je, jen když tě u toho chytí.
- Dáme si další kolo? - Ne, nemáme už čas.
Už mě tady nebaví nic jiného, než s tebou bojovat.
Také mě to baví, ale jsme potřeba.
Jedna ze stinných stránek dohledu nad nejdůležitější školou světa.
A já se nudím.
[povzdech] Co chceš, Rafale?
Ještě jedno kolo.
Ach.
A budeme kouzlit.
Bez zábran.
No tak, Rhiane.
[zaznění meče]
Ukaž mi, jak na to.
Ty si nedáš pokoj.
- [Rafalův hek] - [Rhianovo zaúpění]
[Rafalův výkřik]
[šlehání plamenů]
To stačí, Rafale.
Tobě možná ano! Ale mně už nestačí jen půlka.
Já chci všechno.
- [Rhianovo zaúpění] - [hučení ohně]
[výkřik]
[Rhianovo zaúpění]
[cinknutí meče]
[dramatická hudba]
[bojový pokřik]
Ne!
[cinkání mečů]
[zlověstné drnkání magie]
Rafale, cos to provedl? To je…
[heky]
Krvavá magie.
Hledal jsem roky, ale včera jsem ji konečně našel.
[drnkání krvavé magie]
- Rafale, je zakázaná z jasného důvodu. - [úsměšek]
Pohltí tě a nezvládneš ji ovládat.
Chaos mám radši.
- [křik] - [třesky krvavé magie]
[vzdech]
[cinknutí nože]
Tisíce let jsi vždy dával hrdinům navrch.
Společně jsme udržovali rovnováhu.
[heky]
[sténání]
[temný úsměšek]
Teď jsem na řadě já.
[roztřeseně] Rafale!
Teď budu vládnout.
A bude to naprosto odlišný svět.
Můžeme spolupracovat.
[smích]
- [skuhrání] - Zlo nespolupracuje.
Zlo se nedělí.
- [úpění] - [Rafal] Až to dokončím…
[zasténání]
…už zlo neprohraje.
[hekání]
[Rafal] Ne!
[hudba utichá]
- [sténání] - [tichá instrumentální hudba]
[namáhavé oddechování]
[ponurá orchestrální hudba]
[krákání vran]
Ach, Rafale.
[tichá instrumentální hudba]
O mnoho let později
se v daleké zemi
začal odehrávat nový příběh…
[hudba graduje]
[velkolepá orchestrální hudba]
[hromadné zalapání po dechu]
[vypravěčka] Kdysi dávno žila dívenka jménem Sofie.
Statečné stvoření neobyčejné krásy a půvabu…
[pousmání]
…které bylo předurčeno změnit svět.
[hromadný úžas]
[skřípění bot o podlahu]
[hlasité zaklepání]
Tak poslouchej, naposledy,
ty jedna líná ubožačko.
[ženským hlasem] Okamžitě vylez z té postele, hned!
- [klepání] - [prudký nádech]
[žena] Sofie, vím, že mě slyšíš!
[povzdech] Zachraňte mě někdo.
[klepání]
Jo! Jsem vzhůru. Neznič mi dveře.
[žena] Zničím, jestli do pěti minut nevylezeš.
A nečeš si zase hodinu vlasy.
Aspoň nějaký mám.
- [tříštění skla] - [klučičí křik]
Hele, klídek kluci.
[klučičí smích]
Dobré ráno, drahá rodino.
- [plesknutí] - [prudký nádech]
Proč plýtváš tím rajčetem, Sofie! To mělo být k obědu!
Tohle snad není možný!
[vypravěčka] Mezitím na druhé straně Gavaldonu,
kousek za městem ve skromné chaloupce na vrcholu Hrobového vrchu…
[ptačí cvrlikání]
…žila dívka jménem Agáta.
[jemná hudba]
[tiché kočičí vrnění]
[odfrknutí]
Ach jo!
[vrzání postele]
V civění mě vždycky porazíš, Smrťáku.
[mňouknutí]
[zaklepání]
[žena] Můžeš sem na chvíli, Agi?
Dělám babiččin lektvar lásky pro vdovu Grunfeldovou.
Něco mu chybí.
[srknutí]
- Bolehlav. - No jistě!
[vypravěčka] Agáta si nebyla jistá, jestli je její matka skutečně čarodějka,
její lektvary totiž nikdy nefungovaly.
Ale právě do Agáty vkládala její matka největší naději,
protože věděla, že má její dcera předpoklady stát se skutečnou čarodějkou.
- [koňské ržání] - Stejný názor měli i Agátini vrstevníci.
Čarodějnice!
- [dětský křik] - Na hranici s tebou!
[švitoření veverky]
Ahoj, moji malí lesní kamarádi.
- [koňské zařehtání] - [nádech]
- [zapištění veverky] - [dětský smích]
[kluk] Magoři!
[holka] Nečum na mě, bloncko.
[obě] Nesnáším to tady.
[pousmání]
[vypravěčka] Naštěstí měly jedna druhou.
Přátelství dvou tak odlišných dívek
se mohlo zdát neobvyklé.
Ale měly silné pouto…
[vzdálené hlasy]
…které vzniklo už v raném věku.
Díky smrti Sofiiny matky, ženy, která ji měla nejradši.
Nikdy nezapomeň na to, jak jsi výjimečná.
Ty jednoho dne změníš svět.
A budeš žít šťastně až do smrti.
[vypravěčka] Sofie získala kamarádku, která ji měla ještě radši.
- Kdo je tam? - To… To jsem ti vyrobila.
To s mámou mi je líto.
[vypravěčka] A pod vesnickým stromem přání
zpečetily pouto, o kterém věděly, že vydrží celý život.
[zahihňání]
Naposledy ti říkám, že ne.
- Nebyla by to kompletní proměna. - Pf.
Můžem udělat jen masky z okurek, nebo ti vyčistit póry.
- [bouchnutí o stůl] - Čau, ošklivko.
Ty mu neodpovíš?
Tu nemyslím. Tebe.
- Óch. - Erik tvrdí, žes ho proklela.
- Kdo je Erik? - [zamumlání]
- Už osm let chodíme do stejné třídy. - Prej ses na něj podívala.
A teď ho svědí celé tělo.
To bude spíš problém s hygienou.
Má pravdu. Nemá vši?
- Hele, sklapni! - [uchechtnutí]
Myslíte si, že jste lepší než my, jenže jste jen kráva a prase.
[prudký nádech]
[povzdech]
Blázni.
[odfrknutí]
A já jsem Erik.
[smích]
Myslím, že se mu líbíš.
Komu? Erikovi?
Promiň. Jakej Erik?
[smích]
Ach… Musím mámě od paní Fisherové koupit bolehlav.
Stejně potřebuju zelené třásně.
- Sejdem se u Deauvillové. - [Agáta] Co… Sofie, já…
Dobře. Um…
Super.
[mečení kozy]
[zlověstná, strunná hudba]
[muž tiše] Čarodějnice.
- [žena] Je to čarodějnice. - [ržání]
[mečení kůzlete]
Ahoj.
[jemná hudba]
[něžně] Ahoj, drobečku.
[mečení]
Jo, líbí se ti to?
Ty jsi ta holka, co žije na hřbitově.
[napjatá hudba]
Žijeme u hřbitova, jo.
Hm.
Víš, všichni… fakt všichni tvrdí, že jsi čarodějka.
Víš, co se… Co se stalo čarodějnicím v Gavaldonu?
Shořely.
[uchechtnutí]
Mějte se krásně, pane.
No! [vzdech]
U nás ale čarodějky nechceme.
Rozumíš?
Jsou hrozbou pro slušný lidi Gavaldonu.
[zadunění]
[žuchnutí]
Pochybuju, že jsou v Gavaldonu jakýkoli slušní lidé.
- Jsi celá? - [roztřeseně] Jo. Nic mi není.
[nervózní smíšek] Tak mizíme.
[jemná hudba]
[zařinčení]
[hihňání]
Hele, mrkneme k Deauvillové? Možná má nové knihy.
No a nemáš být doma?
Pojď, třeba něco má.
KNIHKUPECTVÍ U DEAUVILLOVÉ
[Paní Deauvillová] Ách, mé oblíbené čtenářky.
Jsem ráda, že jste přišly.
Včera nám přišla velká zásilka.
- Nějaké duchařinky? - Ano, pár jich vypadá zajímavě.
A nové pohádky?
Všechny už jsi četla alespoň tisíckrát, Sofie.
Ale zahlédla jsem tam uvnitř zajímavá starší vydání.
Tak šup. Koukněte se.
Bude to znít divně,
ale nenapadlo tě někdy zkusit něco jinýho?
Třeba přestat číst knížky pro děti? Nevím.
Á. Krev Homonkula?
Ne, díky.
Popelku si přečtu kdykoli.
- Podívej se na ty šaty. - [Deauvillová] Ách.
Našla jsi ji.
Podívej na ten přebal.
Čí je to znak?
Ne čí, ale čeho. Škola dobra a zla.
Nikdy jsi o ní neslyšela?
- Kde je? - Nikdo neví.
V jiné době, v jiném světě.
Podle legendy tam začíná pravý příběh každé velké pohádky.
- Úú. - Škola dobra trénuje hrdiny.
A škola zla padouchy.
- Tedy říká se to. - Jo, říká se to, ale nejspíš v blázinci.
Nikdy nevíš, děvče.
[vzdech]
Před dvaceti lety byla z naší vesnice unesena dívka Leonora.
- [Deauvillová] Byla krvavě rudá obloha. - [hřmění]
- [syčení] - [zajíknutí]
[Deauvillová] Lidé věřili, že ji z nějakého důvodu škola chtěla.
[křik]
- [Sofie] Co se jí stalo? - [výkřik]
[zavrčení]
- [Deauvillová] To nikdo neví. - [křik]
Už o ní nikdo neslyšel.
[Agátino odfrknutí]
Alespoň se odsud dostala. Nabírají nové žáky?
[smíšek] Vtipkuješ, viď?
Jo.
[Sofie] Vážená Školo dobra a zla,
jako budoucí princezna bych si přála navštěvovat vaši váženou instituci.
Dovolte mi, abych vyjmenovala mnoho vlastností,
které ze mě dělají jedinečnou kandidátku.
Od mládí jsem věděla, že mým osudem je změnit svět.
[vypravěčka] Byla ochotná vyzkoušet cokoli, aby unikla svému životu.
Prosím, existuj.
[vypravěčka] A tak svěřila všechny své naděje v budoucnost
do rukou stromu přání.
[zlověstná hudba vrcholí]
- [sykot] - [hudba utichá]
- Ach, nesnáším svoji macechu. - [Agáta] Co, co… Cože?
Chce, abych přestala chodit do školy
a začala s ní dělat v továrně kvůli penězům.
Tak taky odejdu. Může mi tam taky sehnat práci?
A co potom? Budeme jako každý druhý v tomhle městě.
Ne, Agi, máma říkala, že mám dělat něco důležitého.
Něco prospěšného.
Takže…
dnes uteču, v noci.
Ale Sofie… celý život přece žiješ v Gavaldonu.
Vůbec netušíš, jaký svět je. Nikdo z nás vlastně neví.
[Sofie] O to mi jde.
Dokud tu budu trčet, tak se mi nikdy nic nestane.
Já nechci mít obyčejný život.
Nebudu.
[tichá klavírní hudba]
Koukni.
[vzdech]
- Vzpomínáš? - Och!
- Jo, našla jsem ji minulý týden na půdě. - [smíšek]
Vidíš? Už jsi udělala něco prospěšného.
Stala ses mojí kamarádkou.
[úzkostlivě] Prosím, já to tady bez tebe nezvládnu.
[třesoucí nádech] Promluvím s tvými rodiči.
Řeknu jim, jak je to nefér.
[roztřesený dech]
Budu ti říkat královna Sofie z Gavaldonu.
Dokonce se od tebe nechám zkrášlit.
[pousmání]
Hlavně neodcházej.
[jemná hudba pokračuje]
- Dobře. - Slibuješ?
Slibuju.
Ach, děkuju!
[mystická instrumentální hudba]
[cvrlikání ptáků]
- [odfrknutí] - [krákání vrány]
„Královna Sofie z Gavaldonu.“
[vypravěčka] V tu chvíli se Sofie rozhodla,
že si nebude přát, aby se její život zázračně zlepšil.
Bylo načase, aby svůj osud vzala do vlastních rukou.
I kdyby to mělo znamenat, že by porušila slib,
který dala své nejlepší a jediné kamarádce.
[Sofie] Promiň mi to, Agi.
[něžná, zasmušilá hudba]
[vypravěčka] Některá přání jsou ale příliš silná na to, aby se dala vzít zpět.
[hrozivá hudba]
[hučení větru]
OPOUŠTÍTE GAVALDON
[prudký nádech]
- [těžké dýchání] Stejně jsi chtěla utéct? - Mrzí mě to, Agi.
- [zavrčení] - Co to bylo?
- [slábnutí větru] - [roztřesený dech]
[prudký nádech]
- [dunění hromu] - Rudá obloha. To je ono.
[zlověstná hudba pokračuje]
[syčení a cvakání]
[tiše] Sofie!
Hele, musíme odsud zmizet.
- Agi, tohle jsem si přála. - Cože?
[ryk]
Sofie!
[Sofiin jekot]
Sofie!
- [Sofiin smích] - Vydrž, už běžím!
Sbohem, Gavaldone!
Sbohem, průměrnosti!
- Sbohem, nízké ambice! - [Agátin výkřik]
Agi, ne!
Prosím, pusť mě!
[Agáta] Nikdy! Já tě nikdy nepustím!
- [vyjeknutí] - [hudba sílí, pak utichá]
[heky]
[těžké oddechování]
- [napjatá mystická hudba] - [Sofie] Ne.
- [vzdech] - Ne, Agi.
To byla ale dobrá věc.
Promiň, Sofi, ale nemohla jsem riskovat.
Nechci, aby se ti něco stalo.
Jo, já vím.
[šustění listů]
[ptačí vřískot]
[křik]
[vzrušující, napínavá hudba]
[ptačí zavřískání]
[hluboké zavrčení]
[ptačí zavřískání]
[výkřik] Panebože! Panebože!
[sténání]
To je dobrý, Agáto.
Ne, ne, ne, to není dobrý!
[Sofie] Neboj se!
[vítězoslavná hudba]
[dívčí křik]
To je ono! Je skutečná měla jsem pravdu!
[skřehotání ptáka]
Agi, koukni, to musí být Škola dobra.
Ta je tak krásná.
Počkat, to znamená…
[zajíknutí] To ne! Ta druhá!
- [zavřískání ptáka] - [dívčí křik]
Agi, tohle jsem si přála celý život.
[Sofie] Já si to ale nepřála!
Ne, ne, ne, Sofi, musíme se vrátit. Moje máma beze mě nepřežije!
Určitě tě ta věc odnese zpátky, až mě vyhodí ve Škole dobra.
Chci, abychom se vrátily obě!
[jekot]
Ne, Agi!
[Sofie] Ne! Ve Škole dobra jsem chtěla být já, ne ona!
Ne! Ne, vrať se, prosím!
Ne, ty to nechápeš! Já jsem ho…
- [výkřik] - [utichnutí hudby]
[křik]
[kluk 1: řev]
[kluk 2: jekot]
[Sofiin kašel]
[dětský křik a cákání]
[hluboký nádech]
[zabručení] Ten pták mi sežral košili!
Jé, páni. Můžu ti sáhnout na vlasy?
Většina čarodějek nemá vlasy jako princezna.
[zakňourání]
Určitě voněj jako dort.
- [úsměšek] Já dorty miluju. - [Sofie] Já nejsem čarodějnice!
[kluk 3] Hele! Hele, kam jdeš?
- No tak, vrať se! - Pomoc!
[zalapání po dechu]
Zařaď se, nováčku.
[zajíknutí]
[vlčí zavrčení]
Jejda!
- Pardon. - Bacha, divňouši.
- [napjatá hudba] - [vrčení]
[fňuknutí]
[zavrčení]
Hele, ne!
Poslouchejte mě, já tady nemám co dělat, já jsem hodná.
Bože, jak nesnáším nábor.
[Sofie] Já mám být ale princezna, ne padouch!
- [vzdálený vřískot ptáka] - [Sofie] Ne!
[dramatická hudba vrcholí]
[hudba utichá]
[cvrlikání ptáčků]
[tiché, tlumené mručení]
[zašustění]
- [víla] Ach! - [vyjeknutí]
[dívka] Ona zabila vílu?
C… Co?
[vzdech]
- [výkřik] Ty mrňavá… - Jémine.
Ztratila ses.
[roztřeseně] Jo, tak s tím souhlasím.
Jak se odsud dostanu?
Um… Co to je za stvoření?
Vypadá jak čarodějka.
Spíš nějaký trol.
Spíš je démon.
Možná napůl hrbáč?
Já ne… nemám hrb.
Ale potřebuješ krejčího.
Jak se dostanu do té druhé školy?
Tak proto ten smrad.
To je Nikdyvíc.
- Poslouchejte! - [hromadný nádech]
Musím jen najít svou kamarádku.
Ach, to je fuk, víly se toho zbaví.
- [fanfáry] - Jdeme holky.
[dívčí mručení]
- [víla] Mm. - Co? Jsem na odchodu.
[zabručení]
Ne, ne, ne. Musím…
[vyjeknutí]
Přestaňte to dělat!
[bručení]
[hek]
- [bzučení víl] - Ne!
Pusťte mě! Nechte mě být! Ne!
[vzrušující, zlověstná hudba]
Tadá!
Ha! Zase já. Těší mě!
[jekot]
[smích] Je čistší než moje pravá ruka. Věř mi.
- Mimochodem, jsem Hort. - [Sofie] Hort?
To zní jako nějakej hlen.
To je ta nejhezčí věc, co mi kdy kdo řekl.
[povzdech] Podivín.
Promiňte, madam?
Hledám ředitele, jsem ve špatné škole.
Úú! Jak nepříjemné a nepravděpodobné.
- Zpátky! Jméno? - [zajíknutí]
Nebo víš co? Já ho uhodnu.
- To ale neuhádnete. - Hm. Sofie.
Z Gavaldonu.
Je to správně?
- Vždy se trefím. - To bude omyl.
- Já nejsem… - Jsi čtenářka.
- Čtu, jestli na to narážíte… - Pšššt! To ne.
Jednou za čas je do této posvátné instituce
sem tam vybrán nějaký šťastlivý uchazeč zvenčí.
Říkáme jim čtenáři.
Protože o těch úžasných dobrodružstvích, které tu vznikají,
si můžou jen číst.
- Tak když dovolíš… - [nádech]
Musím teď už začít schůzku.
[zpěvně] Začínáme.
- [zlověstná hudba pokračuje] - [hlasitě] Pozor!
- Pozornost, budoucí zlo! - [vrčení]
[dívka] Seřaďte se.
Pokud otevřete vaše malá, krví podlitá očka,
najdete vaše koleje a rozvrhy na stěnách.
- Bude nejlepší, když si je zapamatujete. - [vrčení]
Ať jsem pyšná.
[hudba graduje]
Panebože.
[hudba vrcholí a utichá]
[heky]
Už na mě nesahejte!
[vřískot]
Dobře! Dobře!
- [syčení] - Myslela jsem, že jsou víly hodné!
[zamručení]
[andělský sbor] ♪ My čest mu chceme vzdát. ♪
[cinkání zvonků]
Ach, musím být v pekle.
[povzdech]
[Agáta] Jo, rozhodně peklo.
[zvuky harfy]
Co…
- [andělský chorál] - [cvrlikání ptáků]
- Panebo… - [žena] Á, zdravíčko.
[smíšek] Koukám, že jsi našla náš salón.
Výborně, Agáto z Gavaldonu.
Radím ti se před schůzkou trochu upravit.
Nebo raději celá umýt. Hm?
Jak znáte mé jméno?
Protože jsem tě očekávala.
- Jsem profesorka Doveyová. - [cinknutí]
A udělám pro tebe, co bude v mých silách.
Konečně. Tady chtěla být má kamarádka Sofie.
- Ten Nikdyvíc? Ne. - Ten co?
Tvoje kamarádka je Nikdyvíc.
[zpěvně] Ale ty jsi Navěk!
Navěci, protože my věříme pouze ve šťastné konce.
Nikdyvíci zase ne.
Škola pro zlo, škola pro dobro.
- Škola pro zlo. - Jasně, chápu. [pousmání, povzdech]
Ale zřejmě muselo dojít k obrovské chybě.
Koukněte se na mě.
Drahoušku.
Člověk přeci neměří dobrotu ostatních jen podle vzhledu.
Ne! Je to o tom, co děláš.
Pokud jsi tady, musíš mít velkou moc.
Věřte mi, že nemám.
No tedy, vsadím se, že se ji jen musíš naučit ovládat.
[smíšek] Pocítit ji!
Protože magie naslouchá emocím!
Čím silnější emoce, tím silnější magie.
- Najdi v sobě vášeň… - [tiché zvonění]
…a pak můžeš dokázat cokoli.
[hihňání]
Pro tebe.
- Jak jste to udělala? - Teď jsem to řekla.
[hihňání]
[smích]
- Jasně. - Ano.
Děkuju vám za představení.
Um, užijte si vaše čáry máry, paní.
Musím najít svoji kamarádku a vrátit se do…
- Stůj! - [zadunění]
Poslyš, jestli došlo k chybě,
tak se neboj, ale někoho kvůli ní usmaží.
- Doslova! - [zasvištění ohně]
Pojďme předstírat, že žádná chyba není, dokud to nějak nevyřešíme, ano?
Navíc už není cesty zpět. [zahihňání]
[zaraženě] Cože?
Ó, už vím! Oblečeme tě do tvého brnění! [smích]
- Ano, ano, ano! - [„Unce Upon a Dream“]
- [něžné zvonění] - [Doveyová] Ó, ano! Jen se podívej!
[hihňání]
[Doveyová] Nech mě hádat. Růžovou ráda nemáš. Bez obav!
Také máme starorůžovou, fuchsiovou, pastelovou, melounovou, ibiškovou!
[Doveyová] Tolik barev!
- [povzdech] - Miluju svoji práci.
[velkolepá, orchestrální hudba]
[nadšený hovor]
[hudba utichá]
- Sofi! - Agi!
[těžké dýchání]
Tobě dali róbu?
[zavrčení] Sklapni a sedni si, čtenářko.
Jdeme!
- [zabručení víly] - Dobře.
- [Sofiin hek] - [vlk] A zůstaň!
Čau.
Zase já.
[vypísknutí]
[hihňání]
Táta říkal, že se čtenářema mluvit nesmím, prej nosej smůlu.
Nejspíš jsi o mým otci četla, kapitán Hook.
Má docela dobrou loď. [uchechtnutí]
- Chceš kousek? Je moc pěkně shnilá. - [dávení]
[nezřetelné mumlání]
[orchestrální fanfáry]
Ladnost a půvab první?
- Ó, když na tom trváš, Clarisso. - Jsem ráda, že souhlasíš. [hihňání]
- Vítáme první ročník! - [zabručení]
Já jsem profesorka Doveyová,
děkanka Školy dobra.
[Navěci skandují] Navěci! Navěci! Navěci! Navěci! Navěci!
A já jsem paní Lessová. Děkanka Školy všeho zla.
[Nikdyvíci skandují] Zabít! Zabít! Zabít! Zabít! Zabít!
- Ve škole dobra nejsou žádní kluci? - [povzdech] Je jich tam dost.
Za chvíli se ti zvedne kufr.
[zabouchání]
Podle tradice nás vítězná škola z loňského roku…
Tedy opět my, představte si to!
- Hm. Představte. - …nyní všechny poctí
ukázkou svého rytířského talentu.
- [Hort] Ach. - Pánové!
[dramatické bubnování]
[povzbuzování Navěků]
[bučení Nikdyvíců]
[pochodování do rytmu]
[posmívání]
[hlasitější jásot]
[posměšné vzdechy]
To jsou děsní ubožáci.
Tý jo.
- [cinkání mečů] - [jásot pokračuje]
[bučení]
[zařinčení]
Jó!
[nadšený smích]
- No nejsou úžasní? - [hromadný pokřik]
[povzbuzování Navěků]
[bučení Nikdyvíců]
[dívčí povzdechy]
[zahihňání]
[hudba utichá]
- [hvízdnutí] - [„Rock & Roll Queen“, The Subways]
Jestli jste už dotančili,
dáme skutečný souboj.
[povzdechem] To ne.
Co vy na to?
[úžas]
[užaslé vydechnutí]
Kdo… to… je?
[jekot] To je Tedros!
Jeho otec byl král,
takže musí mít svůj vlastní hloupej příchod.
♪ You are the sun ♪
♪ You are the only one… ♪
Víte co? Budu na vás mírný.
[bojový pokřik]
♪ For you ♪
♪ Be my ♪
♪ Be my little rock and roll queen ♪
Cha! [vyjeknutí]
[bojové heky]
Nevím, proč tak vyvádí, že vlastní nějakej velkej, kulatej stůl.
Jeho otec byl král Artuš?
Zív!
Páni.
♪ Be my ♪
Podí…
♪ Be my little rock and roll queen ♪
♪ Be my, be my ♪
♪ Be my little rock and roll queen ♪
- [jásot] - [konec písně]
Dobrá práce.
Schválně jak si povedeš ve skutečném boji, krasoni.
Připrav se umřít.
- [napjatá instrumentální hudba] - [pokřikování]
[křupnutí krku]
[dívky] Do něj! Do něj!
- [vlk] Uhm? - [Lessová] Mm.
Ale no tak.
Když už, tak pořádně, Doveyová.
[odfrknutí]
[povzbuzování]
Do toho! Jo!
[bojový ryk]
[zvonění energie]
[výkřik]
- [zasténání] - Ale no tak! Faul!
A dokonce má i kouzelnej meč!
To není fér!
To je Excalibur.
[lapání po dechu]
- [zasvištění magie] - [jásot]
[posměšek]
[povzdech] Vážně?
Já vím. Jsem to ale padouch.
[zachrochtání]
[řev]
[dramatická hudba]
[heky]
[cinknutí meče]
[řev]
- [ryk] - [vzdech]
[řev]
[cinknutí]
- [zařinčení]
[vyjeknutí]
[dramatická hudba graduje]
[svištění ohně]
[hudba vrcholí]
[zařinčení]
[hromadný povzdech]
[jásot]
[povzdech]
- [hek] - [škvaření]
Hernajs.
Je dobré, že jste opět prohráli.
[smích]
[bouchání] Bravo! Bravo!
Naprosto hrdinské!
[uchechtnutí] Podívejte.
[zvuky harfy]
Um…
[nádech]
- Promiňte slečno, myslím, že… - Že sem nepatřím? Jo, já vím.
Stejně tu tvoji blbou růži nechci.
A mimochodem, takhle vypadá normální holka.
Ta byla pro mě.
Normální holko.
Mám vedle sebe místo, Teddy.
A mimochodem, ty nevíš, co jsem chtěl říct, ale…
dobrý pokus.
[smíšek]
Jak voněl?
Pýchou.
[hihňání]
V těchto dvou školách
vás zbavíme jakýchkoliv nejasností
a učiníme vaše duše, co nejčistšími to jde.
[nádech] Ryzí dobro.
Nebo ryzí zlo.
Budoucí hrdinové a padouši,
byli jste vybráni,
abyste chránili a udržovali rovnováhu mezi dobrem a zlem.
Protože když bude rovnováha narušena…
Tím přeci naše nové žáky nemusíme zatěžovat, že ano?
[šepot]
Dnes je krásný první den.
Nebuďme škarohlídi, hm?
Navíc určitě si nový ročník povede nesmírně dobře.
A stejně jako vaši rodiče jste tu hlavně proto,
že svět Dějopisce potřebuje velké hrdiny a padouchy,
aby naučili lidi z okolního světa činit rozhodnutí a najít cestu.
Tak. Řiďte se pravidly. Pilně se učte.
A hlavně nezapomeňte, že si Dějopisec vybere na dobrodružství
jen ty nejlepší.
Co když jsme se dostali do špatné školy?
Co když se stala chyba a musíme se ihned vrátit domů?
[prudký nádech]
[tajuplná hudba]
Ve Škole dobra a zla se nikdy nechybuje.
Tak… Přeji hezký semestr.
[dramatická hudba vrcholí]
[Doveyová] Všichni studenti
se musí dostavit do svých přidělených ložnic.
- [hudba utichá] - Skvělý.
[vzdech]
Dobro nesdílí pokoj se zlem.
- Reeno… - Hm?
Řekni vílám, ať mi zabalí.
Stěhuju se.
Hmm, budeš mi tak chybět.
[zádumčivá cembalová hudba]
Zkus tu nic nezničit.
Sladké sny, padouchu.
[skřípění dveří]
- [cvaknutí zámku] - Hele!
- [dívčí smích] - Ne, vy to nechápete!
Musím najít kamarádku!
[smích utichá]
[napjatá hudba]
[výdech]
[těžké dýchání]
[hudba utichá]
[povzdech] Já jsem ti to říkala.
Nech mě hádat.
- Jsi Bella. - [hihňání]
[vysokým hlasem] Nebo Anastázie. Nebo cukřenka?
- Ani jedno. Jmenuju se Sofie. - [hlasité křoupání]
[vyprsknutí smíchy]
[povzdech]
- [smích] - Nemáte vychování.
Vítej na 66.
Jsem Dot, dcera Roberta de Rainaulta.
- Roberta… - Haló?
Šerifa z Nottinghamu?
To nevadí, není to… moc celebrita.
Jo. Kdo je sakra Robin Hood?
Máš co dohánět, květinko.
No nic, tohle je Anadil.
[uchechtnutí]
A tohle sluníčko je Hestera.
- [plivnutí] - [zapraskání]
Můžeš spát vedle mě, Sofie.
To je vtipný jméno pro padoucha.
Ale no tak.
- Ona padouch není. - Jistěže nejsem.
Podívejte se na mě.
Vypadám snad jako čarodějka?
Nebo trol?
Nebo nějaká stará hnusná bába?
[hlasitý hrom]
[zlověstná instrumentální hudba]
[hřmění]
[nádech]
[laskavě] Ta bába…
je moje matka.
- [plivnutí] - [zapraskání]
- [zlověstná hudba graduje] - [zajíknutí]
[hudba utichá]
- [šustění vánku] - [něžná hudba]
[zalapání po dechu]
[roztřeseně] Tak jo, koukej nahoru, Agáto.
- Och, sakra! - [děsivé tóny]
[povzdech] Je to jen amorek, blbost.
Tak jo, nebuď padavka.
Nebuď padavka.
To zvládneš.
[roztřesený dech]
[zapraskání]
[drolení kamene]
[tajuplná hudba]
[zalapání po dechu]
[něžné zvonky s mystickou hudbou]
Jé.
Ahoj.
[smíšek]
Studenti na římsu nesmí.
[zlověstný smích]
[hlubokým hlasem] Připrav se na trest.
- [temný chichot] - [svištění]
- [Agátino vypísknutí] - [Amorův hrozivý řev]
[heky]
[ryk]
[zapištění]
[vzdech]
[těžké dýchání]
[tajuplná hudba]
A to se mi v Gavaldonu nelíbilo.
[roztřesený dech]
[otevření dveří]
[Lessová] Dobře. Tak proč jsme musely dojít až sem, ty princezno?
Mám lodičky.
- To ti čtenáři. - [povzdech]
Pořád trvají na tom, že jsou ve špatných školách.
- Něco je tu opravdu špatně. - [povzdech]
Špatně je tady jedině to,
že se ředitel školy vůbec rozhodl je sem donést.
[Doveyová] Co když udělal chybu?
Co když je teď nechal ve špatných školách
a stane se něco špatného?
Nikdy by si to nepřiznal.
Svedl by to na jednu z nás, aby se zachránil,
a dobře víš, co by se pak dělo.
[Lessová] On chybu neudělal. Naopak, myslím, že budeš spokojená.
Já mám totiž na krku další nemehlo.
Sofii z Gavaldonu.
Cože? Co? Ne. Co tím jako myslíš?
[odfrknutí] No tak. Zlo už přes dvě stě let nic nevyhrálo.
Několikrát se vám to málem podařilo.
[křičí] Málem nám nestačí.
[vzteklý povzdech]
Musím být na studenty dvakrát tak přísná.
Hm.
Protože svět, kde je zlo slabší než dobro,
je svět bez rovnováhy.
Tak, když mě omluvíš…
[povzdechem] čeká mě spousta práce.
- Ehm… - [otevření dveří]
[bouchnutí dveří, ozvěna]
[tiché vztekání]
Lessová!
[skřípění dveří]
[bouchnutí dveří]
[svištění větru]
[rozeznění hrozivé hudby]
[zlověstný chorál]
[bublání krvavé magie]
[chorál graduje]
[hudba utichá]
[hlas] Drž se od Sofie dál, malá čarodějko.
- [zajíknutí] - [hlas] Musí naplnit svůj osud.
A ona teď patří mně.
[hlasité šplouchnutí krve]
[zlověstná hudba vrcholí]
[hudba utichá]
- [krákání vran] - [svižná, napínavá hudba]
[těžké oddechování]
[tiše] Kde jsi, Sofi?
[skřípění dveří]
[zalapání po dechu]
[pomalá, hrozivá hudba]
[tiché řinčení]
[roztřesený nádech]
[otevření těžkých dveří]
[Sofie] Tvoje matka je určitě krásná zevnitř.
- [zapraskání] - Potřebuju do druhé školy. Jsem dobro.
Jo a vydáváš se za zlo.
[Sofie] Já nejsem zlo.
Vyřešíme to vědecky.
- [výkřik] - [Sofiin jekot]
Jestli je dobro, tak ji před dopadem víly chytí,
a jestli dopadne na kameny a roztříští se jí během toho lebka…
tak je zlo.
[nadšeně] To druhý! Prosím to druhý!
Ale ona je padouch. Jen o tom ještě neví.
Ne, jsem dobro.
Ó, fňuká jako Navěk.
[hluboký nádech] Voní jako Navěk.
Má vlasy jako Navěk.
Teda měla.
Hej!
Vlasy ne!
- [výkřik] - [zadunění dýky]
[hekání, vzdechy]
Chceš dokázat, že jsem dobro? Dojdi se podívat do zrcadla, ty babizno.
[hek]
Já to říkala, určitě je zlo.
Sofie!
Agáto!
[lapání po dechu]
- [zlověstná hudba] - [tiché vrčení]
- [napínavá instrumentální hudba] - Agi. Ahoj.
- Jdeme. - Počkej, a kam jdeme?
[Agáta] Dostaneme tě odsud.
[Sofie] Aha, dobrý.
To není dobrý. Něco… tě pronásleduje.
Viděla jsem to.
Tak jo. [těžké dýchání] Ukončíme to.
- Agi, ne! To nemůžeš! - [zazvonění]
- [výdech] - [mystický chorál]
Jdeme.
[vypravěčka] Agátin plán byl prostý.
Najdou ředitele.
A požádají o odchod ze školy přímo u něj.
Jenže v tom byl jeden háček.
[Sofie] Jak se tam dostaneme?
[roztřesený dech] Určitě šel nahoru.
Viděla jsem to.
- [bouchání] - [Sofie] Haló! Poslouchejte!
Skvělý.
Teď jsme tu uvězněný.
[zařinčení zámku]
[skřípění dveří]
[tajuplná, instrumentální hudba]
[vypravěčka] Budou připraveny na to, co je čeká uprostřed tmy?
Agáta zvolala do temnoty.
Haló?
[vypravěčka] Ale nikdo se neozval.
Kdo je to?
[vypravěčka] Sofie zjistila, že jsou stěny plné knih,
s příběhy ze všech koutů širého světa.
Víš, že tě slyšíme vyprávět, ty blázne?
Jestli se nás snažíš vyděsit, tak máš smůlu.
[vypravěčka] Dívky zaslechly ve tmě škrábání.
A vyčerpaně se ke zvuku přiblížily.
To snad nemyslíš vážně.
To všechno a jenom hloupej brk?
Přestaň, Sofi.
- [vypravěčka] Nesahat. - [zařinčení]
[smích]
Žádný ze studentů v mé věži ještě nebyl.
Věděl jsem, že jste výjimečné.
Dějopisec začal psát váš příběh.
Ještě než jste dorazily.
Možná proto jsem tak zmatený,
proč obě chcete odejít, co?
Ona chce odejít. Já ne.
Sofie, musím tě odsud dostat.
[odkašlání] Dámy, dámy.
Můžu vás ujistit, že jste tu v naprostém bezpečí.
Naše čtenáře si velice střežíme.
Vážně? A co ta točící se krev, která byla Sofií doslova posedlá?
Milé dámy, po škole poletuje tolik duchů a kouzel,
že už jsem je dávno přestal počítat.
Já myslím, že je v nebezpečí.
Bohužel tady nemůžeme dál trpět,
mezitím co nás tady budete trénovat na role v hloupých pohádkách.
Naši absolventi prožívají skutečné události,
které mění svět a které jsou příběhy, jež mění svět.
Chcete mi říct, že Sněhurka, Popelka a…
Otesánek, byli fakt skuteční?
Jako Herkules…
a Sindibád…
a El Cid…
a všichni ostatní, kteří bojovali proti zlu.
Učíme vás, jak naplnit váš osud.
A to se přesně chci naučit, ale jsem ve špatné škole.
Mám být ve Škole dobra.
Udělali jste chybu.
- [ředitel školy] Hmm. - Pane.
Možná, že ano. Ale musíš to dokázat.
I když je to vaše chyba?
Protože jakmile něco Dějopisec napíše,
může to změnit jen a jen Dějopisec.
[Agáta] to je směšné.
Jak to asi máme přesvědčit, je to brko bez mozku.
Á, jen se neboj.
Je jen jediný způsob.
Co je jediná věc, kterou zlo nikdy mít nemůže,
a dobro se bez ní neobejde?
Já vím. Vychování.
Zámek.
Krásný vlasy. Koně.
- Hm. - Pravou lásku.
[Dějopisec] Která se obvykle projevuje polibkem.
Takže říkáte…
nemůžu uvěřit, že to říkám.
Pokud Sofie políbí svoji pravou lásku,
tak bychom tomu brku dokázaly, že jste se zmýlil?
Pokud by někdo ze Školy zla vyhrál polibek z pravé lásky,
všechno by se změnilo.
- Můžu zůstat a změnit školy? - Sofi.
Tohle jsem si vždycky přála. Nemůžu se vrátit ke starému život.
Tuhle šanci už znovu nedostanu.
Prosím, nech mě to udělat.
Rozmyslím si to.
Výborně.
No…
někdo by si měl najít prince, kterého políbí.
[Dějopisec] Nezapomeň, drahá čtenářko,
každý polibek má svou cenu.
Co to znamená?
[dramatická hudba]
- [otevření dveří] - [jekot]
[Doveyová v rozhlase] Dobré jitro, drahoušci!
[zpěvně] Vstávat a cvičit!
První událost semestru. Ples Navěků je už za dva týdny.
A musíte se toho spoustu naučit.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
[hromadně] Dobré ráno, Agáto.
[„Brutal“, Olivia Rodrigo]
- [vzdech] - [Lessová] Vstávat, budižkničemové!
♪ Unrelentlessly upset ♪
♪ You say these are the golden years ♪
♪ But I wish I could disappear ♪
♪ Ego crush is so severe ♪
KANDIDÁTI NA POLIBEK
♪ Yeah ♪
Pst!
Kdo je to?
- Ten tmavovlasej? - [dívka 1] Tristan.
Chytla jsem jeho růži.
Doufám, že mě pozve na ples Navěků.
Musí tě někdo pozvat, jinak neprojdeš.
A věř mi, že to nechceš.
Třikrát neprojdeš a vyhodí tě.
To jako ze školy?
- Umm. - Ne.
Promění tě do něčeho jiného.
Třeba do mluvící konvice.
Nebo do myši, nebo do něčeho horšího.
[Agáta] Jako nadobro?
Cože?
Znetvořit!
- [důrazně] Proč potřebujeme být oškliví? - [toužebný povzdech]
Horte! Vstávej!
Protože tím… rozbrečíme malý děti.
Špatně.
- To je bezvýznamné plus. - [vrčení]
Ugh.
Proč musíme být odporní a hnusní?
To bych taky ráda věděla.
Ach! Když vás nezajímá váš vzhled,
tak se nutíte používat vaši inteligenci!
Ošklivost je svoboda!
[učitelův smích]
[chrchlání]
[plivnutí]
- [cinknutí zubu] - [učitelovo funění]
Právě mi vypadl zub.
Je to nechutné. A je mi to fuk!
A to je síla!
[jásot]
- [zvuky harfy] - Tiše, děvčata.
- [něžný chorál, instrumentální hudba] - Já jsem profesorka Anemónová.
A dneska vám ukážu,
jak se stát skutečně mocnou ženou.
Skrze krásu.
[Anemónová] Úsměv dámy
je jejím mečem v boji o život a o pravou lásku.
Tak…
- Vezměte si zrcadla… - [zařinčení]
…a zaútočte!
- Krásné, Reeno. - [Reena] Děkuju, paní profesorko.
Jsi dokonalá, Beatrix.
- [zvonění] - [chorál, náhlé utichnutí]
Promiňte, ale je mi z toho divně.
Usmívat se? Takhle nám chcete předat sílu?
Úsměv je nesmírně důležitý, abyste předmětem prošly.
Tak, ukaž mi úsměv,
pokud nechceš propadnout.
Můj… úsměv?
Mhm.
To není bezpečné.
[zahihňání]
[chichot]
[hrozivá hudba]
[hřmění]
Počkat, co je to?
Pětka. Čtenářko.
Dala jste mi pětku, protože se neumím usmívat?
- Ano. - [dívčí smích]
Tak do práce…
Ne, pořádně se napijte
a uvidíte, jak oškliví a mocní dokážete být.
- [nádech] Čtenářko. - [kručení v břiše]
[říhnutí]
[zaúpění]
Ty první.
Ne.
Já nechci být ošklivá, to já nejsem.
Prozatím ne.
- Horte! - Ano, profesore Manley?
Moc se omlouvám.
Neboj se, mně budeš pořád připadat krásná.
[zakňourání]
- [dávení] - [smích]
- [melancholická varhanní hudba] - [tlachání studentů]
- [řinčení] - [chichot]
Ty jsi Agáta, viď?
- Ahoj. - Můžu si přisednout?
- Jasně. - Dobře.
- [Agáta] Jestli teda chceš. - [vrzání]
[zařinčení vidličky o podlahu]
Já jsem Gregor. Um…
Gregor Krasoň.
Syn prince Krasoně.
Zkusím být co nejmíň krásný.
- Jsem Agáta. - Slyšel jsem, že tu nechceš být. No…
já taky ne.
- Vážně? - Na život prince nejsem stavěný.
To… Nejsem to já.
Víš, co bych dělal radši? Měl svůj vlastní obchod.
- Opravdu? - Jo. [uchechtnutí]
Miluju jídlo, ale maso bych neprodával, protože krev nemůžu vystát.
Proto jsem dneska dostal pětku Řízl jsem se při souboji.
[zasténání]
Oni ti dali pětku za jedno říznutí?
[povzdech] Ne tak docela.
Viděl jsem tu krev, omdlel jsem v brnění.
[zařinčení kovu]
Byl jsem na kopci.
A skutálel jsem se dolů.
A shodil všechny, co byly v cestě.
[heky]
[zaúpění]
Rozhodně se hodím spíš do obchodu, viď?
Měl bys dělat to, co ti dělá radost, Gregore.
- [povzdech] - [otevření dveří]
[bouchnutí dveří]
Promiň, Gregore, omluvíš mě?
[Gregor] Um…
- Jasně. Uvidíme se, Agáto. - [Agáta] Díky.
- Někdo tě napadl? - [Sofie] Jo.
Hnusný pulci.
Hodina ošklivosti.
No, já nedala hodinu krásy.
Co jsi nezvládla?
Usmívání.
Usmívání?
To je jedno. Našla jsem ti toho prince.
Já už pravou lásku našla. Tedros.
Od první chvíle jsem mezi námi cítila spojení.
Navíc se k sobě hodíme. Vzhledově.
No, bohužel pro tebe, už ho má Beatrix.
Myslíš, že je hezčí než já?
Jen chci říct, potřebujeme někoho, kdo je zrovna volný.
Ředitel říkal, že to musí být pravá láska.
Sofie, pusa je pusa.
Vážně?
Ach.
Vidíš, nic se nestalo.
Musí být z lásky.
Klidně bych v tom i pokračoval.
[něžně] Ty jsi sladkej.
Dej mu tohle. A řekni mu, jak jsem hodná.
Och!
A nebuď divná.
Víš, co myslím. Nemluv o svojí kočce.
- Fajn. - Fajn.
Vzbuď v něm zájem. Zbytek zvládnu.
[nezřetelný hovor]
[úsměšek]
[odfrknutí]
[tiché zavrčení]
[něžná, instrumentální hudba]
[něžná hudba utichá]
[zapraskání kůry]
Slez ze mě!
- [výbuch] - [zapištění]
[skřítkův řev]
[hluboký výdech]
Co jste zač?
Já jsem skřítek z Modrého lesa.
Já myslela, že jsou skřítci malí.
Myslel jsem, že jsou princezny sympatické.
Studenti vítejte! Přistupte.
Všichni se mi nahlaste, ať vím, kdo přežil a kdo ne.
Ahoj, nováčku.
Co tvoje čtení myšlenek?
Uhm…
Och!
[uchechtnutí] Jo. Ne. Promiň.
To bylo… já… ten…
Ten první den toho na mě bylo moc.
Jo. Tohle místo umí být náročné.
Princeznu s takovým chováním jsem ale ještě nepotkal.
- Je to vlastně působivé. - Mm.
Všechny tě většinou hnedka očumují?
Ano.
Jo, je to tak a je to fakt nuda, takže děkuju, že nejsi nudná.
Uhm, ne, vlastně jsem nudná.
Jediný, kdo si to nemyslí, je má kočka.
Mm, tak já…
Říká se, že kočky mají na lidi dobrej čuch.
- Opravdu? - Je to tak.
Když jsem to řekl já. [pousmání]
- Jsem tu docela slavný. - [smíšek]
Pohádkový princ číslo jedna.
Myslím, že až z tebe bude král, budeš potřebovat větší korunu.
Aby se ti na tu nafouklou hlavu vešla.
Um…
[vyprsknutí smíchy]
- [smíšek] - Dobrý.
[uchechtnutí]
[Tedros] Ách.
[soulové, instrumentální tóny]
Um…
To je pro tebe.
- Jo. - Ne ode mě.
Od kamarádky Sofie.
Jo, ta… ta čarodějka s krásnými vlasy?
Ne, není to čarodějka. Jen skončila na špatné škole.
Ne, to se neděje, normální holko. Rozhodně ti lže.
V tomhle případě ne.
Věř mi, je…
Rozhodně je princezna.
Mimochodem se jmenuju Agáta.
Agáta.
Mnohem lepší.
Protože rozhodně nejsi normální.
To myslím dobře.
[skřítek] Pojďte studenti, všichni sem ke mně!
Přestaňte žvanit.
- [nezřetelné tlachání] - [Agáta] Hm?
Já jsem Yuba a jsem expert na přežívání v lese.
V lese žiju už stovky let a ani jednou jsem nezemřel.
Alespoň… [smích]
…já si to nepamatuju
[smích]
Ale to jsou jenom trpasličí vtipy.
Tak, jdeme rychle na to.
Otevřete dveře.
No tak.
Otevřít.
[dramatická hudba graduje a utichá]
Otevřít.
[úsměšek]
Himlhergot, otevřete ty dveře.
Děkuji.
Pojďte za mnou.
Pokud nepřežijete v lese, tak nepřežijete žádné dobrodružství.
[tichá, úderná hudba]
Modrý les připravuje studenty na nebezpečí, jimž budou čelit.
Ahoj.
[úlek] Och…
Ahoj.
Co to máš na čele, Gregore?
Dnes ráno jsem nezvládl jízdu na koni.
[ržání]
Zjistil jsem, že mi to s koněm moc nejde.
[zařehtání]
- A asi potřebuju brýle. - [řehtání]
[zasténání]
Zatím to vypadá, že skončím jako prodavač.
- [smích] - Drž se od Tedrose dál, ty náno.
Je můj.
[zlověstné tóny]
[pokračuje úderná hudba]
Jejda.
Ahoj.
Pojďte.
Rostou tu krásné macešky.
Ale jak jistě všichni z pohádek víme,
krása může občas…
zabíjet.
[vřískavé zavrčení]
Ách, ne, ne, ne, ne, ne!
- [hek] - [chňapání]
[Yuba] Drzé kvítko!
Takové květiny bych na svatbě teda chytit nechtěl.
[smích]
[vzdech]
Trpasličí humor. Jdeme!
[chramstání]
Neboj se, Gregore.
Nedosáhne sem, dobrý.
Nesnáším to tu.
[zasyčení]
Šup, šup. No tak.
A tohle je Yubova oblíbená část.
Dýňové pole.
Během dne neškodné.
Ale v noci se promění na peklo,
smrtky si vás najdou,
vysají vám krev
a prodají vaše končetiny!
[hluboký výdech]
Smrtky? Co jsou zač?
No tohle.
To je jen strašák.
[hromadný smích]
A macešky jsou asi jenom květiny.
- [syčení a vrčení květin] - [úlek studentů]
Pamatujte, jen to nejšikovnější zlo se vydává za dobro.
[hek]
- [chramstnutí] - [sténání]
- Musím pryč! - Ne, to je špatnej nápad.
Pusť mě!
Přestaň, Gregore!
Už máš dvě pětky! Gregore! Gregore!
Gregore! Vždyť víš, co ti provedou!
- Vrať se! - Nic se mi nesta…
[hrom]
[dramatická hudba]
[praskání elektřiny]
[křik]
- [sténání] - [praskání energie]
[křik]
[křičí] Pomoc!
Agáto!
[křik]
[praskání energie se vytrácí]
[hudba utichá]
[roztřesené dýchání]
[zajíknutě] Gregore.
[ponurá instrumentální hudba]
[Lessová] Každý padouch má pro něco nadání,
vaše nadání můžete zdokonalit
a porazit nepřítele.
Jakýho nepřítele?
Úhlavního nepřítele.
Váš příběh neskončí, dokud jeden z vás není zničen.
Tak, prosím, oslňte mě
čímkoli, co vy věříte, že je vaše jedinečné nadání.
Horte, jdeš první.
No, trénoval jsem v zaklínání svoje vlkodlačí schopnosti.
Koukejte. [hluboký nádech]
[úpění]
- [brnknutí] - [výdech]
- Hmm! - [Dot] To se ti povedlo!
Dobrá.
Až budu potřebovat vyhublého vlkodlaka s jedním chlupem,
- dám ti vědět, posaď se. - [chichot]
- Dot? - Hm?
Že umíš něco lepšího?
Sledujte.
[hluboký nádech]
[úpění]
- [drnčení stolu] - [vzdech]
- [hluboký výdech] - [křupnutí]
Je otrávená?
[tlumeně] Mohla… by být.
Lepší než ten chloupek.
S tím se dá pracovat.
[bouchnutí] Sofie.
Ti, co jsou dobří, umí přivolat vlastní zvířata,
- Hm. - Přátelila jsem se s veverkami.
Bože, přestaň už.
Co kdyby sis přivolala útes a skočila z něho.
[smích]
Co kdyby sis trauma od maminky řešila jinde?
Neopovažuj se mluvit o mé matce.
Nic o ní nevíš.
Stačí to, že se jí z tebe podařilo vychovat naprostýho šílence.
[napjatá hudba]
Nenávidím tě, ty blázne.
A všechno, na čem ti záleží.
Což jen dokazuje, že jsem na špatné škole.
Chceš odsud vypadnout, princezno?
[smích]
Tenhle naprostej šílenec by byl víc než šťastnej,
kdyby se tě už zbavil, nadobro.
[napjatá hudba graduje]
- [hrozivé chorály] - [Anadilin zlověstný chichot]
To je podívaná. [chichot]
[chichot v pozadí]
[démonní syčení]
[smích]
- [šlehání plamenů] - [chichot v pozadí]
[napjatá hudba graduje]
[zavřískání]
[výkřik]
[Hort] Pozor, Sofie!
[vypísknutí]
[křik]
[smích]
[hek]
[výkřik]
[těžké oddechování]
[vřískot]
[hudba opět graduje]
[démonní vřískot]
[praskání ohně]
[Lessová] Óch!
Opatrně, čtenářko, už se přibližuje.
Použij talent.
[křik] Žádný talent nemám.
Zavolej veverky, Sofie. Zavolej svoje veverky.
[Sofie křičí] Pomoc! Pomoc! Pomoc!
[výsměšně] Ó, veverky tě asi taky nemají rády.
[zavřískání]
Chudinka princezna. [uchechtnutí]
Zbavím tě tvého trápení.
- [Anadil] Ona ji zabije! - [hromadný smích]
[jekot]
[křik]
[hudba vrcholí]
[bzučení včel]
[udivené vzdechy]
[hrozivá hudba pokračuje]
[Hesteřin hek]
[dramatický chorál]
[vzdechy]
[Hesteřino sténání]
Sofie, zabíjet se můžete až po konci roku.
Odvolej je.
Dost!
- [bzučení včel] - [Hesteřino fňukání]
[tiché zavřískání démona]
[Hesteřino sténání]
[ponurá hudba]
[hudba dramaticky graduje]
[Lessová] Panebože.
[hudba vrcholí, poté utichá]
Rafal?
Vedeš si úžasně…
Sofie.
[náhlá dramatická hudba]
- [zabzučení včel] - [heky]
[hlasité bzučení]
- [výdech] - [hudba utichá]
[sténání]
[démonní kňourání]
[tiché fňukání]
[zapraskání]
- Pozor. - Hestero!
[Anadil] Hestero!
- [Hesteřin pláč] - Postaráme se o tebe.
[nezřetelná mluva]
[vzdech]
[heknutí]
[Sofie] Kdo to byl? Kdo je Rafal?
Už neříkej jeho jméno. To můžeš už jen přede mnou.
Kdo je to? A jak mě zná?
Je to ředitelův bratr.
Dříve býval nejmocnější bytost v naší škole.
Od jeho zmizení zlo nikdy dobro neporazilo.
Ale tvoje schopnosti… ty ho ale přilákaly.
Nevěděla jsem, že mám schopnosti. Já je nechci, já…
Ach, přestaň už fňukat!
To, co jsi právě udělala v té třídě, je pro mě důkazem, že jsi tu správně.
Nejde o to, kdo jsme.
Ale co děláme, Sofie.
Teď běž.
A nikomu to neříkej.
A pokud tě Rafal znovu navštíví, tak mi to ihned řekneš.
Běž, běž.
[kroky]
Pokud je vyvolená, Rafale…
udělám všechno, co bude v mých silách, abys ji dostal.
[hrozivá hudba]
Má lásko.
- [hudba utichá] - [hihňání] Ne, ne, ne.
My nic nenávidíme.
Zlo nenávidí.
Dobro miluje.
Zlo útočí.
Dobro brání.
Chinen, kdy má dobro povolení zaútočit?
Nemůže. Dobro může jen bránit.
Kdyby dobro zaútočilo první, už by to dle definice dobro nebylo.
Přesně tak.
Co jste s ním provedli?
Co prosím?
Gregor třikrát neuspěl a potom zmizel.
Řval bolestí.
Do čeho jste ho proměnili?
Pravidla této školy se musí dodržovat.
Nejsou žádné výjimky.
Dámy… jak jsem říkala,
zlo má spoustu zbraní, my ale…
my máme zvířata.
[hihňání]
Suchozemská zvířata a také vodní zvířata!
A dnes bych vám, dámy, chtěla představit…
[něžná tajuplná hudba]
…ryby přání.
Třpytící se podvodní přátele,
kteří nám rozumí a chápou naše nejhlubší touhy.
Protože bývaly taky studenty?
Tak dost.
Ne každý si zaslouží vlastní příběh.
Alespoň mohou být součástí šťastného konce někoho jiného.
Pokud bude vaše přání dost silné,
možná vám ho dokonce splní.
[chichotání]
Kdo jde první?
Já, já, já!
[povzdech]
Šup, Kiko.
[zazvonění]
[něžná hudba graduje]
[vzdech] To je Tristan! Miluje mě!
Chci to zkusit.
- Tristane. - Uhni, Kiko.
- Uhni, no tak mi uhni. - [vzdechy]
[chichot]
[zazvonění]
[vzdech]
Tedros.
Vypadáme spolu dokonale.
[výdech]
Ples Navěků,
na němž spousta z vás příští týden dostane svůj první polibek.
Agáto?
Jsi na řadě.
Cokoliv?
To, po čem tvé srdce touží nejvíce.
[zasmušilá hudba]
[Agáta tiše] Přeju si domov. Pro nás všechny.
- [zazvonění] - [tajemná hudba]
[zurčení vody]
[udivené vzdechy]
Co to děláš?
Co se děje?
To stačí, Agáto. Přestaň s tím.
Ne… Nemůžu se pustit.
Ustupte, ustupte, ustupte!
[mystický chorál]
[zvonění]
[udivený výdech]
[roztřesený dech]
Propadla jsem před sto lety.
Sto let už plním přání.
A tvé přání mě vysvobodilo.
Přála jsi mi domov.
Děkuju.
[mystický chorál pokračuje]
[zvonění]
[roztřesený dech]
[zvonění pokračuje, graduje]
- [vzdech] - [zvonění utichá]
[vřískot]
[napjatá hudba]
Pryč! Utečte! Pryč!
Rychle pryč!
[křik]
[vyjeknutí]
[ptačí vřískot]
[Doveyová] Agáto, uteč pryč!
Uteč!
Vstaň!
Vstávej!
[hudba graduje]
- [hudba utichá] - [polknutí]
Gregore?
[tiché zabručení]
Ahoj, Gregore!
Tohle ne, uteč prosím tě!
Gregore!
[roztřeseně] Ahoj, Gregore. Nevím, jestli ti zvládnu pomoct.
[zasténání]
[Agáta] Ale jestli ano, udělám to.
[zabručení]
Mám tě!
- [vřískot] - Neboj se, Agáto.
- [cinknutí] - [Agátin výkřik]
[zavřeštění]
[zalapání po dechu]
[ohlušující třesk]
[chrastění kostí]
[truchlivá hudba]
[Tedros] V pořádku? [zasténání]
[křičí] Co jsi to provedl? To byl můj kamarád.
Chtělo tě to zabít! Zachránil jsem tě.
Ty nafoukanče, zabil jsi ho!
- Ne! Tedros tě zachránil. - Přestaň.
Vraťte se do svých kolejí. Zbytek dnešních hodin je zrušen!
Ty půjdeš se mnou. Běžte!
Šup, šup, šup.
Gregore, mrzí mě to.
- Agáto… - Přestaňte!
Tomuhle říkáte dobro?
[vzlyk] Zničíte někoho hodného,
protože nedokáže naplnit vaše nesplnitelná očekávání?
Co je na tom dobrého?
Agáto, každý tady má vlastní roli a časem to taky pochopíš.
Ne, nepochopím!
[tiše] Říkala jsem, že sem nepatřím,
Proboha, co je to s tebou?
[roztřesený dech]
Kdysi dávno bylo dobro skutečné a pravdivé.
Teď jde všem jen o neustálé sebezdokonalování.
Ty jsi svým přáním ale zachránila tu ubohou dívku.
Vzpomínáš, jak jsem ti říkala, že magie naslouchá emocím?
[roztřeseně] Ta nejsilnější emoce vůbec je empatie.
Vášeň, kterou jsi ukázala, mi jasně říká,
že ty jsi určitě, určitě, na správném místě.
Ty jsi první skutečná princezna, která na této škole už…
dlouho, dlouho nebyla.
[roztřesený dech]
[popotáhnutí]
[Agátin vzlyk]
- [zadunění dveří] - [varhanní hudba]
[obě] Musíme si promluvit.
- Dala jsi Tedrosovi dopis? - Ano, dala. Ale děje se tu něco hrozného.
Jo, to mi povídej.
Navštívil mě roj včel, které jsou údajně tím nejzlejším mužem vůbec.
- Nějakej chlap jménem Rafal. - Toho jsem viděla.
Sofi, musíme odsud zmizet. Čert vem polibek.
Počkej, co říkal Tedros?
Říkal, že má tvoje kámoška ránu.
To ne. Co to máš s okem?
Zeptej se jí.
[Sofie] Vrazilas mu?
Agi, proč?
No, měl jsem tu drzost zachránit jí život.
Přijď za mnou ven, až budeš hotová, s čím potřebuješ.
- [Tedrosův povzdech] - Omlouvám se.
Umí být temperamentní… a taky agresivní. [smíšek]
Sofie, viď?
Jo.
Hezky píšeš.
Nevěděla jsem, jak tě oslovit.
Jsme tu tak oddělení.
Jo, je lepší zlo a dobro nemíchat, míň problémů.
Pokud teda nemáš to štěstí a nejsi omylem ve špatné škole.
- [hek] - [zavrčení] Ona ale není ve špatné škole.
A rozhodně by si neměla povídat s princi.
- [Sofie] Ne, nechte mě! - Nemusíte ji tahat, co…
Nic jsem přece neudělala!
- Ahoj, hele… - [povzdech]
Je zlá, Teddy. Postarají se o ni.
Kam mě to vedete?
- Místnost zkázy. - [Sofie] Kam? [výkřik]
Ne!
Ne! Já jsem přece nic neprovedla!
[vrčení vlků]
[bouchnutí dveří]
A přesně proto jsi tady dole.
[odfrknutí] Sofi. Sofi, Sofi, Sofi.
Ze všech studentů si Rafal vybral tebe.
Mohla bys být zachráncem, na kterého naše škola čeká, ale ne.
Mrháš časem a necháš se rozptylovat hloupými, namyšlenými princi!
Neubližujte mi.
Dostala jsi velký dar, Sofie.
[skřípění řemdihu]
A nedovolím ti, abys ho zmařila.
Přišel čas…
abys mi přiznala, na čí straně jsi.
Rafal chce pouze někoho, kdo je skutečně zlý.
[vzlyk]
Je jasné, že tvá krása brání tobě i ostatním
přijmout to, kým skutečně jsi.
[zalapání po dechu]
Ne! Ne! [pláč]
Zabedněnče. Stůj!
Ach, co jsem provedl teď?
Ten obrovskej čokl Sofii ji odvedl a ty jsi tam prej jen tak postával.
Zachraňuju princezny a zlo porážím. Nezachraňuju ho, jo?
Ty víš, kdo je zlý?
Jo, vždyť se tak jmenuje její škola!
Jsem dobro. To je můj úkol a mám ho splnit, jasný?
- Uvědom si konečně, kde jsi, Agáto. - Já tomu rozumím, jo, je to směšný.
Víš, jak jsi zabil toho zlého ptáka?
Jo, to byl Gregor.
Ne, nebyl. To bych věděl.
Ale nevěděl.
Vážně?
Zeptej se Doveyové. A potom mi řekni, jak na první pohled poznáš zlo.
[něžná hudba]
Zkus někdy přemýšlet vlastní hlavou,
a možná ti dojde, že všechno není tak černobílé.
Třeba budeš i mile překvapenej.
[hudba jemně graduje]
- [krákání vran] - [melancholická klavírní hudba]
[povzdech]
Proč se mi tohle děje?
[tiché zahučení krvavé magie]
Protože je to tvůj osud.
[tichá, tajuplná hudba]
[povzdech]
Rafale?
Můžeš dosáhnout věcí, o kterých se ti ani nesnilo.
Koneckonců…
Nezapomínej na to, jak jsi jedinečná.
Jednou změníš celý svět.
[Rafal] Ty jsi jedinečná, Sofie.
Ostatní to jen odmítají vidět.
Byla jsi upřímná, milá, trpělivá. Dostala ses do školy dobra?
Ne.
Jsem jediný, komu můžeš věřit.
Na jejich pravidla zapomeň.
Dělej si, co chceš a kdy budeš chtít.
A když ti nedají to, co ti patří,
vem si to.
[Dějopisec] Omámená Rafalovy slovy
si Sofie umínila, že udělá cokoliv,
aby vyhrála Tedrose a získala polibek z pravé lásky.
- [hudba utichá] - [smích Nikdyvíců]
Ztratilas něco?
Nebo si jen hledáš další oběť?
- Nemůžu najít Sofii. - [smíšek]
Jen chci vědět, že je v pořádku.
Tohle si určitě nenechá ujít.
Je to velký den.
Školy konečně dostanou přístup k magii.
Hele, měla bys vědět… říká se, že jsi čarodějnice.
- [uchechtnutí] Jo, to už jsem slyšela. - No…
[něžná hudba]
Chci, abys věděla, že si to nemyslím.
[smíšek]
Jo?
A co jsem? Hm?
[hluboký nádech]
To bych rád věděl.
[smíšek] Protože jsem někoho, jako jsi ty, ještě nepotkal.
- [cinknutí meče] - [Agátin hek]
[roztřesené dýchání]
Já…
Já… tohle… nesmím.
A co? Upadnout?
[smíšek]
Sklapněte!
Všichni se posaďte.
- Začneme. - Mhm.
[Doveyová] Abyste získali přístup ke své magii,
musíte nejprve odemknout svou záři prstů.
Až se naučíte záři prstů používat, už se bez ní neobejdete.
[nadšené hihňání] Už se těším.
Někdo se prý pomocí magie umí proměnit do zvířat.
Chci se proměnit do kočky, abych mohla v noci spát pod kamny.
Bude tam teplo.
Nuže…
[magické zvonění]
[nadšený šum a chichot]
Nebojte se, Navěci, dobro necítí bolest.
[něžná hudba]
Nikdyvíci…
[smích, nádech]
…bude to bolet.
- To je super. - [ruch]
Seřadit.
[nezřetelné, nadšené mumlání]
[ruch utichá]
- [zvonění] - [mystická hudba]
Nádhera.
[zlověstný chorál]
- [tichý, pronikavý tón] - [vzdech]
Záře prstu vám pomůže uvědomit si sílu, kterou máte uvnitř.
[vyjeknutí]
[nadšený dech] Au, au, au!
Díky, paní.
[něžné zvonění]
- [zahihňání] - Když se prst rozzáří,
znamená to, že jste se dostali k emoci dost silné na to,
- abyste seslali kouzlo. - [pronikavý tón]
[vzdechy]
[Doveyová] Čím silnější pocity…
[něžné zvonění]
…tím silnější magie.
[náhlá bouřlivá instrumentální hudba]
[hudba vrcholí, odmlka]
Snad nejdu pozdě.
[temná elektronická hudba]
[zvonění záře prstu]
Co to má znamenat?
Tohle? Prokázala jste mi laskavost.
Už to dlouho chtělo změnu.
Tak, byla bych vděčná, kdybyste mi aktivovala schopnosti.
[Lessová: nádech]
[pronikavý tón]
[Sofie] Mm.
Děkuji.
[„You Should See Me in a Crown“, Billie Eilish]
♪ You should see me in a crown ♪
♪ I'm gonna run this nothing town ♪
♪ Watch me make 'em bow ♪
♪ One by one by one ♪
♪ You should see me in a crown ♪
♪ Your silence is my favorite sound ♪
♪ Watch me make 'em bow One by one by one ♪
- ♪ One by one by… ♪ - [lusknutí]
Příměří?
Tak, kdo by chtěl masku?
[Navěk] Namířit! Pal!
[disharmonické elektronické vokály]
- ♪ You should see me in a crown ♪ - [jekot]
♪ You should see me ♪
- ♪ Your silence is my favorite sound ♪ - ♪ You should see me, see me ♪
♪ Watch me make 'em bow ♪
- ♪ One by one by one ♪ - [povzbuzování]
♪ One by one by one ♪
- [pištění krys] - [melancholická klavírní hudba]
Ať už jste dobro, nebo zlo, krása je pěkná dřina.
[hihňání]
KRÁL ARTUŠ
Musíme si promluvit.
O čem?
[smích]
Mám to pod kontrolou.
To mi nepřijde.
Mám si snad brát rady od holky, která dělala sochy z nudlí?
[smích]
[povzdech]
[Agáta] Proč se takhle chováš?
Protože už mě nebaví bejt ubohá, malá Sofie.
Holka, která mě ubránila pánvičkou nebyla ubohá.
Jsem takhle spokojená.
[něžné zvuky harfy]
Dobře, na co ta kniha?
Tedrosův otec si vybral nevěstu Ginevru kvůli kráse.
Potom ho ale podvedla s Lancelotem,
král Artuš přišel o trůn a zemřel na zlomené srdce.
Co to je za radu? Jak mám jako randit?
Nechápeš to? Kvůli tomu, co se stalo jeho otci,
se Tedros nezamiluje do holky jen proto, že je hezká.
Musíme mu dokázat, že jsi hodná,
před všema,
aby to nikdo nemohl popřít.
Fajn.
A co mám udělat?
- [cvrlikání ptáků] - [něžná hudba]
[svištění šípů]
[krákání]
Ahoj.
[zaskřehotání vrány, zadunění]
Promiň. Nechtěla jsem tě rozptýlit.
[uchechtnutí]
Mě nic nerozptýlí.
Třeba ti nosím štěstí.
Nelichoť si.
To je princův kodex.
Šíp letí rovně, když máš ryzí srdce.
[neslyšně]
Co to jako děláš? [smích]
U mě doma můžou holky dělat i klučičí věci.
Nejde přece o to, že jsi holka.
- Hm? - Nikdyvíci nestřílí.
Nemají totiž to ryzí srdce.
Říkala jsem ti, nejsem Nikdyvíc.
Dobře, fajn, ne Nikdyvíc.
Zpevni loket.
Natáhni ruku a povol stisk.
[něžná hudba]
Je lepší se soustředit na terč.
[uchechtnutí]
[povzdech]
[Tedros] Tak střílej.
[zvonění záře prstu]
[vrzání luku]
[smích]
[odfrknutí]
Věděl jsem to celou dobu.
[temná rytmická hudba]
Nechceš někam jít?
Nevím. S kým?
No, s princem, který tě chce lépe poznat.
[svištění šípu]
[neslyšně]
A teď ty.
[uchechtnutí]
[natahování luku]
- [nezřetelný hovor] - [hudba pokračuje]
Zrádce!
Asi budu zvracet. Ugh!
Nevím, co na něm vidí.
Tohle je urážka.
To se nesmí. Říkám to nerada.
[Dot] Tohle je špatné.
Je moje!
Teda naše.
Je to padouch!
- Je to fakt odporný. - [zavrčení] Tak je sníme.
Jsou spolu celý den.
To je tragédie.
[temná hudba pokračuje]
Víš, že nám to tady vůbec nikdo nepřeje?
Vím.
A to, že mě uvidí s údajným Nikdyvícem, obrátí školu vzhůru nohama.
Já to přežiju.
A všem přeskočí, až tě vezmu na ples Navěků.
Cože?
[prudký nádech]
- Slibuješ, Teddy? - No jasně.
[Sofiino hihňání]
[funění]
Cože?
[skřípění židlí]
Ne.
S tou rozcuchanou vlčicí místo mě nepůjdeš.
Udělejte něco.
[Chinen] Hm.
- [Dotin smích] - Pšt!
Jdeš někam?
[hek]
Jdu ti po krku.
[hek]
[povyk]
[tříštění skla]
[smích]
[nezřetelné pokřikování]
Dost!
[pokřikování graduje]
[Doveyová] Přestaňte!
- [výdech] - [hudba utichá]
- [muž] Jsou mladí, dá se to čekat… - [žena] To není mož…
[Doveyová] Prosím, prosím!
Láska mezi Nikdyvícem a Navěkem je striktně proti pravidlům.
- Děkuji. - Ano.
Zlo a dobro k sobě nepatří.
Je to… odporné.
Můžu něco říct? Musím vybrat Kamelotu novou královnu.
To neberu na lehkou váhu.
Vybral jsem si Sofii, je hodná, jen na špatné škole.
Když tomu věří on, proč ne vy?
A navíc pravou lásku nic nerozdělí.
Není to první pravidlo všech pohádek?
Pokud to je pravá láska,
bylo by to rozhodně závažné.
[uchechtnutí]
To zjistíme jen jediným způsobem.
Zkouška příběhem.
- Cože? - To ne.
Pane, přijímám.
Um… [nervózní smích]
Pardon, co je zkouška příběhem?
[hek]
Oba dva vstoupíte do Modrého lesa z jiné strany.
Musíte překonat jakékoliv nebezpečí a do svítání se najít.
Pomoc je zakázaná.
Sofie, dokážeme to.
Jsme dost dobří a silní, abychom se ochránili.
- Dokážeme to. - [Doveyová] Cože?
To je oba zabije!
Zkouška započne…
…se západem.
[napjatá rytmická hudba]
[Doveyová] Tedrosi z Kamelotu.
[Lessová] Sofie z Gavaldonu.
[Doveyová] Zkouška příběhem se musí brát vážně.
[hudba pokračuje]
[Lessová] Za branami školy číhá smrtelné nebezpečí.
Přejete si pokračovat?
Ano.
Rozhodně.
[sršení magie]
[Doveyová] Pokud se budete chtít vzdát,
shoďte na zem červený kapesník a my vás dopravíme do bezpečí.
Zkouška může začít.
[cinknutí holí]
[hudba graduje]
[dramatické chorály s instrumentální hudbou]
[zaskřípění brány]
- [bouchnutí] - [řinčení řetězu]
[cvaknutí zámku]
[ptačí zpěv]
- [vzdech] - [rytmická hudba utichá]
- [tajuplná hudba] - [praskání větviček pod nohama]
[houkání ptáka]
Tedrosi?
[skřehot ropuchy]
[Sofie zpěvně] Haló!
[normálním hlasem] Jsem tady!
Můžeš mě zachránit.
Ach.
Květiny. Hezký.
Hezký je dobrý.
- Ahoj, kamarádky. - [syčení macešek]
Jste tak… krásné.
To jsem já.
[syčení sílí]
[odmlka v hudbě]
- [vřískot macešky] - [výkřik]
- Ne! Ne! - [dramatická hudba]
[křičí] Ne! Pomoc! Ne!
[zděšený křik]
[křik]
[vytí macešky]
- [zvonění záře prstu] - [Sofiin křik]
[Sofie] Tedrosi, pomoc!
Tedrosi!
Tedrosi?
Kde jsi, Tedrosi?
[těžké dýchání]
[napjatá hudba vrcholí]
[zlověstná hudba]
Dobrý.
[výdech]
Dýně jsou fajn.
[tiché praskání]
[napjatá hudba graduje]
[vrčení smrtky]
[hek]
- [zavrčení] - [cinknutí ostří]
[Sofiin křik]
Pomoz mi, Tedrosi!
[křik] Tedrosi!
- [kňourání] - [vrčení smrtky]
- [chrčení] - [křik]
[krákání ptáka]
[vřískot smrtky]
[vítězoslavná hudba]
Sofi, no tak, běž, běž, běž.
[lapání po dechu]
[Tedros] Sofie!
- Sofie! - Je to on. Tak jo. Běž za ním.
Až tě zachrání, polib ho, potom se dostaneme z týhle cvokárny.
- Jo? Běž. - [Sofiino kňourání]
- [Tedros] Sofie! - Tedrosi!
[lapání po dechu]
Och, díky Bohu, Tedrosi!
- [zahřmění smrtky] - [křik]
- [chechtání smrtky] - [zajíknutí]
[dramatická hudba]
[hek]
[ryk]
[rytmické syčení]
[heky]
[zvonění meče]
- [zařinčení] - [vzdech]
[heky]
[zařinčení]
Sofi, vem ten Excalibur.
Pomoz mu.
[křik]
[křik vrcholí]
[chrčení smrtky]
- [vzdech] - [heky]
- [vzdech] - [chechtání smrtky]
Sofie! Hoď mi ten meč!
[kňourání]
[heky]
Sofie, udělej něco!
[Tedrosovo kvílení]
[roztřesený dech]
- [hek] - [vřískot smrtky]
[dramatická hudba vrcholí]
[zazvonění meče]
[hek]
[ohlušující výbuch]
- [vzdech] - [hudba utichá]
[oddechování]
- Co tady děláš? - [zalapání po dechu]
Ty! Tys podváděla!
- Přivedlas Agátu. - Ne!
- Ne, ne, ne. Přišla jsem sama, vážně. - Jo.
Vědělas, že mi nepomůže.
- To není pravda. - To není fér.
Všichni ví, že princové zachraňují princezny, ne naopak.
Kdybych umřela, tak nic nezměníme.
[uchechtnutí]
A já myslel, že jsi dobro.
Ne! Ne, ne, ne, ne! Ne!
[ponurá hudba]
Ty…
je to tvá vina.
Jen jsem chtěla pomoct.
Moc dobře víš, že by bylo po vás, kdybych se tady…
Lhářko, vědělas, že se to stane.
Nejdřív mi ukradneš školu a teď mi chceš ukrást prince!
Jak to můžeš říct? Sofi, jsme nejlepší kamarádky.
Princezny se s čarodějnicemi nekamarádí.
[tiché zasvištění]
[roztřesený dech]
[graduje zlověstná hudba]
[zalapání po dechu]
[prudký nádech] Ó, kde jsi byla?
Chtěla jsem si promluvit se Sofií, ale zamknuli ji.
Ano, zamknuli ji, protože porušila pravidla! Vy obě!
Proč? Proč jsi jí v té zkoušce pomáhala?
Myslela sis, že to sama nezvládne?
Myslela jsem si, že věříš, že Sofie patří mezi dobro.
Nevěřím.
Nevěřím, že někdo může být skutečně dobrý, nebo skutečně zlý.
Lidé jsou totiž složití.
I když všichni tady předstírají, že ne.
Mladá dámo, pravidla této školy…
[obě] …se musí dodržovat.
[rozčíleně] To říkáte dokolečka! Ale k čemu jsou vám vaše pravidla,
když se skutečně nebezpečným zlem nic neděláte?
No tak! Sofie dokáže ledacos, ale rozhodně není nebezpečná.
Sofie ne, Rafal!
- [lapání po dechu] - [tichá, tajuplná hudba]
Cos to právě řekla?
Rafal. Zase jsem ho viděla v lese,
ale očividně s tím nikdo z vás nechce nic dělat.
Zase? Co, co, co to znamená?
Ty už jsi Rafala někdy viděla? Tady?
Ano. V tom krvavém víru. Říkala jsem o tom řediteli.
Sofie ho viděla u ní ve třídě.
Paní Lessová taky, ona vám to neřekla?
[naštvaný povzdech] Lessová.
Měla jsem to vědět. [roztřesený dech]
Pojď za mnou. Přijdeme tomu spolu na kloub.
Jdeme! Šup!
- [melancholická hudba] - [krákání vran]
[Anadil] Sofie?
Um… [nervózní smíšek]
…Agáta chce, abych ti dala tohle.
Já…
Doufám, že ti bude brzo líp.
[Agáta] Drahá Sofie, mrzí mě to, co se stalo v lese.
Nechtěla jsem ti ublížit.
Tady jde totiž o mnohem víc než o nějaký polibek od prince.
Viděla jsem v lese Rafala.
Myslím, že tu nikomu nedochází závažnost situace.
Je to ryzí zlo a musíme držet pohromadě a věřit jen sobě.
Jsme nejlepší kamarádky.
Nezapomeň, že budu vždycky na tvojí straně.
- S láskou, Agi. - [hluboký výdech]
[tiché zavíření větru]
[Rafal] Neříkej, že tomu vážně věříš.
Je to lež.
[hučení krvavé magie]
A ten princ pro tebe stejně nebyl dost dobrý.
Vrátil ses.
- Já myslela… - [Rafal] Že jsem tě opustil? Nikdy.
I když tě tady všichni zradili.
- Agáta ne. - [Rafal] Ne?
Podívej se sama.
Myslela jsem, že věříš, že Sofie patří mezi dobro.
[odfrknutí] Nevěřím.
Ona ti lhala, Sofie.
Od samého začátku proti tobě zbrojila.
Chce tě dostat zpátky do té ubohé, malé vesničky.
Ale já tě ochráním.
Já ti pomůžu.
[vzdech]
Neboj se.
Představ si, že jsi housenka, ze které se za chvíli vyklube motýl.
Už brzy budeš mnohem krásnější a silnější než kdykoli.
Královnou, jakou tahle škola ještě nezažila.
Nadělím ti schopnosti, o kterých se jim ani nesnilo.
Nebudeš jen ta nejkrásnější z nich.
Budeš ta nejsilnější.
[výdech]
Krvavá magie, Sofie.
Má lásko…
[zazvonění]
…přijmeš teď…
tento dar?
- [zvonění magie] - [Sofie] Přijmu.
[dramatická hudba graduje a utichá]
Tys věděla, že je Rafal tady ve škole, a nikomu jsi to neřekla?
Óch, asi mi to vypadlo.
Já vidím to zlo ve tvých očích. Jenom ti to tak vypadlo, Lessová?
Jsem děkanka Školy zla.
To tě to vážně nenapadlo?
Jo, hned mě napadlo, že nikoho z vás nezajímá,
co se tu sakra děje.
- Ticho, čtenářko. - Nebo co? Propadnu kvůli mračení?
Co Rafal po Sofii chce?
Chce, aby zlo konečně vyhrálo!
To chce.
Myslíš, že se to stane? Rafal nepomůže zlu vyhrát.
Když se pokusil zabít ředitele, svého vlastního bratra,
chtěl zničit obě školy. Obě!
Aby si všechnu magii světa mohl nechat pro sebe.
Děkujeme mockrát, učitelko krásy.
Ne! Byla jsem hlavou magické historie ještě dřív, než jsi sem přišla, zrzko!
- Opravdu? - Ano.
Než se tohle místo stalo nesnesitelně povrchním
a já začala učit zkrášlování.
Vypadám snad, že mi na úsměvu záleží?
Dobře. Musíme Sofii ochránit.
Ochráníme, až ji najdeme.
Sofie se ztratila.
A Anemónová má pravdu.
Pokud se Rafal spojí se Sofií, tak zničí obě školy.
Lži. Jsou to lži!
Je to jen další fígl, aby vyhrálo dobro.
Věřte mi, že ne.
Pokud můj bratr vstane z mrtvých,
je velká šance, že nikdo z nás nepřežije, paní Lessová.
Nikdo z nás.
Ihned Sofii najděte. Prohledejte obě školy.
Ano, samozřejmě.
A Agáto.
Běž na ples Navěků.
Sofie se tam může ukázat, pokud ano, doveď ji ke mně.
Teď běž.
[povzdech]
[napjatá hudba]
POMSTA
[Sofie] Živá panenka.
[klapnutí zubu]
[cinknutí]
[Lessová] Sofie?
- [drnkání krvavé magie] - [chichot]
Sofie.
Nejsi… Můj ty bože.
Co ti to Rafal provedl?
Naučil mě přijmout, kým skutečně jsem, tohle.
To jste přece chtěla.
Vždyť jsem přece krasavice, nebo ne?
Padla jsem Rafalovi do noty.
A můj talent přebil všechny ostatní.
[odfrknutí]
Ale snad na mě nežárlíte?
Leonoro z Gavaldonu.
Rafal mi to řekl.
Leonora, osamělá čtenářka, která chtěla být něco víc.
Něco ve vás viděl. Zlo, o kterém jste nevěděla.
Přivedl vás sem, aby mohlo vzkvétat.
Tolik jste se snažila, ale nebyla jste pro něj dost zlá.
Vrazil vám kudlu do zad, i když jste ho milovala.
A od té doby se mu snažíte zavděčit.
A doufáte, že si ho získáte.
[zvesela] Ale kde se vzala, tu se vzala, Sofie!
[zahihňání]
Co ti slíbil?
A co jsi slíbila ty jemu?
Ach.
To je milé, že se ptáte.
[tiché zvonění]
- [drnkání krvavé magie] - Sofie.
- [drnkání sílí] - To snad ne.
[velkolepá orchestrální hudba]
Bál jsem se, že bez pozvánky nepřijdeš.
Ale pak jsem si řekl, Agáta si vždycky dělá, co chce.
Tedrosi. Viděl jsi Sofii?
[povzdech] Můžeme někdy mluvit o něčem jiném?
Třeba o tom, co se stalo v lese!
- To bylo… - Jo, potom. Až ji najdu.
Křičela na tebe.
Urazila tě. Dala ti za vinu všechno, co se jí kdy stalo,
a ty jí stejně pomáháš.
No tak. Proč si myslíš, že si to zaslouží?
V Gavaldonu mi celý život říkali čarodějnice.
Říkali mi do očí,
jak jsem ošklivá a jak mě a moji mámu jednou upálí.
Celá vesnice se nám smála.
Až na Sofii.
Je to jediný člověk, který se mě od dětství zastával.
Je jako moje sestra.
Já nemůžu rodinu jen tak zahodit.
To nikdy.
Ne, máš pravdu.
Rodina musí držet při sobě.
Agáto, zachránila jsi mi život.
A díky tobě svět nevidím tak černobíle.
Nikdo pro mě nikdy nic takovýho neudělal.
A došlo mi…
že ty jsi moje pravá láska.
- Panebože, máš strašný načasování. - Ne, opravdu.
Přemýšlel jsem a… a miluju tě…
Tedrosi, přestaň, prosím.
Rafal ovládá Sofii, aby zničil školy.
Počkat, kdo je Rafal?
[náhlé hlasité hrozivé tóny]
[pokračuje temná zlověstná hudba]
Sofi, co se ti stalo?
[děsivý chorál]
- Bože. - [Sofie] Neboj se, Teddy.
Zítra už to bude pryč.
Zkus si toho nevšímat, ať nezkazíš večer.
Ples Navěků.
Ách.
Už jsem tu.
Pozval jsi mě, vzpomínáš?
- Slíbils to. - Sofi, prosím.
Ticho, Agi, mluví hlavní hrdinové.
[hluboký nádech]
Jsi můj doprovod, viď?
Nebo chceš porušit slib? Když…
dobro poruší slib,
tak se dějí moc zlé věci.
Není žádný slib. Zradilas mě. Jsem tu s Agátou.
- Uhm… Ne, to není. - Lhářko.
[hučení temné magie]
[temná hudba graduje]
- [chichot] - [škvaření kůže]
[výkřiky]
[drnkání magie]
Myslím, že už to začínám ovládat.
Sofi, přestaň.
Nevím, co se stalo, ale pomůžu ti.
Jsme kamarádky.
Ne, Agáto.
Jsi můj nepřítel.
Což znamená, že náš příběh neskončí, dokud jedna z nás nezemře.
Sofie.
Čau.
[zlověstný chorál graduje]
[drnčení krvavé magie]
Tedrosi.
Pojď s námi.
[nezřetelné, pronikavé hulákání]
[křik panenek]
[dramatická orchestrální hudba]
- Takže se teď celý ples ruší? - [Tedros] Musíme ji zastavit.
Ne, ne, ne. Nikdo Sofii neublíží.
Podívej, co provedla.
Zabijem ji dřív, než nás všechny zničí.
Muži, chopte se zbraní!
- Jdem zabít čarodějnici. - Ne!
Zlo útočí a dobro brání, vzpomínáte? Nesmíte útočit!
[dramatická hudba pokračuje]
[zvonění záře prstu]
[dramatická, napínavá hudba]
[zvonění magie]
[temná, varhanní hudba]
[jásot a smích Nikdyvíců]
PRVNÍ VÝROČNÍ PLES NIKDYVÍCŮ
[cembalový doprovod]
[smích]
[hlasité bušení]
Drazí Nikdyvíci!
[bušení na dveře]
Máme hosty.
- [křik Navěků] - Jak je pozdravíme?
Zabijem je!
[jásot]
Nechte je na pokoji!
Sofie, prosím. Jenom se bojí, že je napadnete.
A proč bychom to prosím tě dělali?
To by od nás bylo tak hrozně zlé.
[drnkání krvavé magie]
[Agátin roztřesený dech]
[Sofie] Ukážeme jim, jak moc hodní jsme.
Zatancujem si.
[křik Navěků]
- [zahučení krvavé magie] - [Sofie] Všichni naše hosty pozdravte
To je dárek na přivítanou, kluci.
Natáhnout!
Tedrosi, je to past!
- [Tedros] Zabte čarodějnici! - [Sofiin chichot]
Palte!
[pronikavé bzučení]
[zvonění magie]
[roztřesený dech]
Takže…
Zlo útočí…
a dobro brání.
Mně přijde,
že se z dobra stalo zlo.
- A ze zla se stalo dobro! - [tajuplný chorál]
Ó, jsme dobří.
[smích Nikdyvíců]
[chichot]
- [tajuplný chorál pokračuje] - [magické zvonění]
[hlasitý smích]
[šílené hihňání]
- [ozvěna smíchu] - [zvonění krvavé magie]
[šílený smích]
[zběsilý chichot]
[hlasitý smích]
[zvonění sílí]
[chorál graduje]
[tajuplná instrumentální hudba]
[zlověstný chorál graduje]
[zlověstná hudba]
Uteč, Tedrosi!
- [zasyčení krvavé magie - [cinknutí seker]
Teddy, musíme si popovídat.
Ty a tvoje armáda se pokusila zabít dav nevinných lidí.
[chechtání]
To je od vás opravdu zlé.
[drnkání krvavé magie]
- [sténání Navěků] - [hrozivý chorál]
[škvaření masa]
- [zvonění, drnkání krvavé magie] - [chechtání Nikdyvíců]
[výbuch, praskání]
[sténání]
[oddechování]
Copak to tady máme za ošklivky?
[řehtání Nikdyvíců]
[Agáta] Ne!
Prosím, Sofie.
Musíš s tím přestat!
Už je pozdě.
Zaútočili a my se bráníme.
[lusknutí]
- [„Toxic“, 2WEI] - ♪ There's no escape ♪
♪ I can't wait ♪
♪ I need a hit ♪
♪ Baby, give me it ♪
♪ You're dangerous ♪
♪ I'm lovin' it ♪
[křik Navěků]
[řev Nikdyvíců]
[šílený smích]
Ne!
[smích]
- [hek] - [praskání elektřiny]
♪ With a taste of your lips I'm on a ride… ♪
- [bublání] - Kdo si dá čokoládu?
♪ I'm slipping under ♪
- ♪ With a taste of a poison paradise ♪ - [smích]
♪ I'm addicted to you ♪
♪ Don't you know that you're toxic… ♪
[Tedrosův křik]
[vyjeknutí]
- [zavřískání démona] - [hek]
[chechtání]
[výsměšně] To si říkáš princ, Teddy?
[hek]
[vřískot démona]
Nechte toho!
- [zvonění krvavé magie] - [sykot démona]
♪ Too high, can't come down ♪
♪ Losin' my head Spinnin' round and round ♪
- [křik] - ♪ Do you feel me now? ♪
- [řinčení mečů] - [hekání]
[smích]
Óch.
[hudba graduje]
♪ With a taste of your lips I'm on a ride ♪
♪ You're toxic ♪
♪ With a taste of a poison paradise ♪
♪ I'm addicted to you, don't you know that… ♪
Počkejte! Poslouchejte mě!
[hekání]
[křik Navěka]
[zajiskření krvavé magie]
[sténání]
[heky]
[pokřik]
[heky]
♪ With a taste of your lips I'm on a ride ♪
♪ You're toxic ♪
♪ With a taste of a poison paradise ♪
- ♪ I'm addicted to you… ♪ - [hučení magie]
Už jdu, má královno!
- Ach! - [píseň utichá]
Ne! Tedrosi!
To byl skvělej pocit. To jsem chtěl udělat celej semestr.
[Agáta] Tedrosi! Tedrosi, Ne!
Ani krok, Agi!
Tohle je můj šťastný konec.
Tak takhle chceš změnit svět?
O tomhle jsi vždycky snila?
Aby se ti všichni klaněli?
Jo. Byla chyba si myslet, že jsem ve špatné škole.
Stačilo totiž jen prohodit ty školy.
Chyba je, že si myslíš, že tohle potřebuješ.
Podívej se na sebe!
[vzlyk]
Podívej, co to provedlo nám.
Rafal je tady nepřítel, Sofi.
- Musíme ho porazit. - [drnkání magie]
Raději porazím svého úhlavního nepřítele.
Ne, Sofie.
Ách! Ne!
Sofie!
[povzdech] Tak… Už zbývá vyřídit poslední účty.
[dramatická hudba]
[tříštění skla]
[hlasité mávání křídel]
[hudba utichá]
- [zpěvně] Řediteli! - [tajuplná hudba]
[zakřičí] Kde jste, vy starče?
Čas doplatit na svoje chyby!
[Dějepisec] Toužíce po pomstě pátrala Sofie ve věži po osobě,
která jí od začátku křivdila.
Nebo tomu alespoň věřila.
Co to znamená?
To znamená, že tvůj příběh právě začal, Sofie.
[zahučení krvavé magie]
Rafale.
To byla pouze zkouška, Sofie.
Všechno.
Zkouška, abych našel pravou lásku.
Já to nechápu.
To já jsem vyslyšel tvé přání.
A dostal tě sem.
Proroci mi řekli o tvém potenciálu a já ti ho chtěl pomoci naplnit.
Kdo jiný ti věřil…
staral se o tebe,
bránil tě
a snesl ti modré z nebe?
[drnkání krvavé magie]
[Rafal] Když moc použiješ,
všichni tví nepřátelé padnou.
Jaký to je pocit?
[tajuplná hudba]
Líbí se mi to.
[Rafal] Nikdy jsi neměla být hodná.
A já samozřejmě také ne.
Proč ses vydával za ředitele?
[Rafal] Byl to můj bratr.
Před staletími
nám byl na věčnost svěřen Dějopisec.
Protože naše pouto překonalo válčící duše.
Dokud jsme se chránili, zůstali jsme nesmrtelní a mladí.
Dobro a zlo bylo v perfektní harmonii.
Časem…
začne být člověk nespokojený.
Co se mu stalo?
- [Rafal] Bojovali jsme. - [napínavá hudba]
[křik]
…a já ho zabil.
[zlověstný chorál graduje]
- [zaskřípění ostří] - [sténání]
- [dávení] - [hek]
[zasténání]
[hudba vrcholí, utichá]
[Sofie] Zabil jsi svého bratra?
[vítězoslavný křik]
Ale jak jsi mohl?
Stejně jako když ses snažila zabít svého prince.
Je to totiž to, co jsme.
Po smrti mého bratra
jsem na sebe vzal jeho podobu, aby mě nikdo neodhalil.
Začal jsem rovnováhu ničit zevnitř.
Ve škole dobra a zla se nikdy nechybuje.
Ale dobro vyhrává už dvě stě let.
Óch, jsi si jistá?
Každý příběh jsem jim kazil.
Odměňoval jsem je za pálení stařenek v pecích.
Mořským vílám vyřezávali jazyky
a nutili ženy tančit v rozpálených střevících.
Dobro přišlo vniveč.
Hlupáci.
Slaboši.
Ale ty, Sofie?
Zahanbila jsi mě.
Za několik týdnů už ti ležela škola u nohou.
Jsi víc než dobro a zlo.
Ty…
jsi mocný chaos.
- A společně budeme nezastavitelní! - [tajuplná hudba vrcholí]
[Tedros] Agáto!
[lapání po dechu] Tedrosi?
- Agi! - [tichá, tajuplná hudba]
[vzdech]
- [Tedros] Jsi v pořádku? - Myslela jsem, že jsi mrtvý.
Nic mi není. Poslouchej mě.
Musím Nikdyvíce zničit. Jednou provždy,
Ne, ne, ne, Tedrosi.
Tahle celá válka mezi školama je špatná.
- Když se dostanu k Sofii… - Po tom všem, co tu napáchala?
Je to zbytečný!
Ne, ne, ne. Využívá ji bratr ředitele.
Dal jí krvavou magii a je na ni příliš silná.
- Neví, co dělá. - Ona ale moc dobře ví, co dělá.
Otevřu jí oči.
- Vím to. - Poslouchej mě.
- Co? - Je pryč.
Proměnila se ve vránu a letěla do ředitelovy věže.
- Co? - Bojuje se tady, Agáto.
Už na ni nemysli.
Tedrosi, řekl jsi mi, že jsi připraven přestat všechno vidět černobíle.
- Mhm. - Tak teď máš šanci.
Prosím, musíš mi teď věřit.
Pojď se mnou zachránit Sofii, tak zachráníme celou školu.
- Navěky i Nikdyvíce. - [povzdech]
Prosím.
- [Navěk] Pomoz, Tedrosi! Už je neudržíme. - Dobře, běž za ní.
Budu tam co nejdřív, slibuju!
[povzdech]
Přidáš se ke mně, Sofie?
Už jen potřebujeme polibek z pravé lásky.
Polibek zla.
Probudíme naši lásku
a navždy otevřeme brány Nikdy navěky,
kde spolu…
budeme…
vládnout.
Já jsem tvůj princ.
[zvonění, drnkání krvavé magie]
Jsem tvoje pravá láska.
A vždycky jsem byl.
Přidáš se teď ke mně?
[tiše] Ano. Ano.
[hřmění]
[Dějopisec] Zlu se konečně podařilo vyhrát polibek z pravé lásky,
a tak obě školy a všechny jejich žáky, jak zlé, tak dobré,
tímto odsoudilo k utrpení a záhubě.
- Rafalovi konečně bylo umožněno… - [Rafal] Ano.
[Dějopisec] …aby svým ryzím zlem mohl ovládnout svět.
Co jsem to provedla?
- Proč musí zemřít? - [vzdálený křik]
Myslela jsem, že chceš, aby zlo vyhrálo. To jsou moji kamarádi.
[smích] To jsou padouši leda tak do pohádek.
Skutečné zlo musí začít s čistým štítem.
- [křik studentů] - [zlověstná hudba graduje]
[hluboký nádech]
Vítej v Nikdy navěky, má lásko.
Ne! Já jim nechtěla ublížit. Myslela jsem, že jim budeme vládnout.
Taky že budeme vládnout!
V Nikdy navěky, kde každičký student a každičký učitel,
kdokoli, kdo by se nám mohl postavit,
je mrtvý.
Včetně tvého nepřítele.
[nádech]
[pochmurné chorály a hudba]
ZDE LEŽÍ AGÁTA
Ne!
Ne, Agi!
[plačtivě] Tohle jsem nechtěla!
Na to už je moc pozdě, Sofie.
Všechny jsi od sebe odehnala.
A všem jsi lhala.
Všechny zradila.
Teď už jsi sama.
A proto jsi má.
[Agáta] Nech ji na pokoji!
[hrdinská hudba]
Agi!
Ty žiješ?
Mrzí mě to.
Nic se neděje, Sofi. Pomůžu ti.
Víš, od čtenářky jsem očekával víc.
Určitě víš, co se stane s těmi, kteří zmaří lásku.
[uchechtnutí] Lásku? Tohle není láska.
Víš, proč dobro vždycky vyhraje?
Protože jeden za druhého bojujeme a záleží nám na druhých.
To je láska dobra.
Zlo bojuje jen za sebe.
A to má do skutečné lásky daleko.
Tak nádherná slova,
která už nemají žádnou moc ani význam.
Tak odstup prosím od mé nevěsty.
Nikdy ji nedostaneš, ty zrůdo!
Jen přes moji mrtvolu.
Óch.
Jak si přeješ.
[magické zvonění]
- [hek] - Ne! Pozor, Agi!
[zasténání]
- [ponurá hudba graduje] - Sofi!
- [těžký dech] - [dramatický chorál]
Ne! Ne!
[Sofiin křik]
[ohromné chorály za doprovodu instrumentální hudby]
To není možné.
Po tom všem, co se stalo?
[varhanní hudba s orchestrem]
[roztřesený dech]
[napjatá hudba]
[tiché zakňourání]
[vrčení]
Ne.
[zahučení energie]
- [úlek] - [zadunění]
[heky]
- [křik] - [svištění větru]
[řev]
[Tedrosův výkřik]
[zlověstná orchestrální hudba]
[vzdech]
[lapání po dechu]
[tiše] Sofie.
[tajuplné chorály s hudbou]
[burácení]
Vážně sis myslel, že to bude tak snadné?
V mé škole?
V rukou tvého otce mě ten meč mohl kdysi porazit.
Ale v rukou jeho směšného syna…
[hek]
…je to jen přerostlý mazací nůž.
- [výkřik] - [hek]
[lapání po dechu]
[výdech]
[hek]
[bušení o dveře]
Myslíš si, že je tenhle příběh…
o tvé pravé lásce.
Ne. Tenhle je o mé.
- [tiché sténání] - [zvonění záře prstu]
A polibek zla mi dal tolik moci,
že zabiju budoucího krále dobra.
Nebo to je příběh o dívkách, co tě zastavily.
- [výkřik] - [hrdinská orchestrální hudba]
[hek]
[zadunění energie]
[výkřik]
[velkolepá hudba graduje]
[hudba utichá]
[těžké oddechování]
To je… konec.
[kňourání]
- To ne - [zařinčení meče]
[melancholická hudba]
Hele. Proboha.
[kňourání]
Proboha. V pohodě.
Hele. Dobrý.
[Sofie] Agi…
za všechno se ti omlouvám.
Pššt. Nic ti není. Jsi živá.
A v bezpečí.
Já nechci být zlá.
Ne, nejsi zlá.
[vzlyk] Jsi jen člověk.
Dokud mám tebe.
Budeme spolu navždycky.
[Sofiin vzdech]
[kňouravě] Slibuješ?
Slibuju.
[šeptem] Dobře.
[popotáhnutí]
[povzdech]
Mám tě ráda, Agi.
Vždycky to budeš ty.
Má nejlepší kamarádka.
[tichý výdech]
Hele… Sofi.
Ne.
[pláč]
Prosím, ne, Sofi.
[truchlivá orchestrální hudba]
[vzlyk]
Taky tě mám ráda.
[pláč]
[prudký nádech]
[údiv]
[vzdech]
[magické zvonění]
[nadějné orchestrální tóny]
Co se to…
[prudký nádech]
[pousmání]
- [Sofiin hek] - [Agátin vzlyk]
[smíšek]
Ahoj. Ahoj.
- [Sofie] Ahoj. - Ahoj.
[pousmání]
Ahoj.
[hromadný smích]
[slabé zakašlání]
Promiň, bolí tě to?
Proboha.
Tohle už mi nikdy nedělej.
[vzlyk]
Pojďme domů.
Jo.
Půjdem domů.
[rozhodná instrumentální hudba]
[Dějopisec] A tak naše dvě hrdinky porazily tu největší hrozbu,
jakou kdy Škola dobra a zla poznala.
[škrábání pera]
[vítězoslavná hudba]
[Dějopisec] Pohádkový svět ten den nezanikl,
ale byl navždy změněn.
Navždycky.
Dobro a zlo společně?
[nadšený hovor]
V jedné škole?
- [vílí zvonění] - [Anemónová] Hmm.
Co teď?
Sjednocení, třeba. [smích]
Možná… přátelství, dokonce.
[zabručení]
[Lessová] Hm.
[zahihňání]
- [hihňání] - [velkolepá hudba začíná a utichá]
[váhavé zakňourání]
[optimistický chorál]
A…
- Ne, žádný spěch. Žádný spěch. - Ne. Hezky pomalu a s rozvahou.
[smích]
[nezřetelný hovor]
Ahoj.
Mé srdce už patří jiné.
[chorál graduje]
[zahřmění zvenčí]
[chorál vrcholí ve veselou orchestrální melodii]
[Dějopisec] Naše dvě hrdinky se konečně dostaly zpět do Gavaldonu,
protože je Agátin polibek osvobodil.
Neboť co je pravdivějšího než láska mezi přáteli?
Bude lepší, když půjdu.
Agi, chápu, jestli tu chceš zůstat s Tedrosem.
[tichá instrumentální hudba]
Postarám se ti o mamku.
Bylo by mi ctí.
Děkuju, Sofi.
[hudba graduje]
Nemůžu opustit kamarádku.
[prudký nádech]
Díky, Tedrosi, že ses chtěl změnit.
Doufám, že se ještě uvidíme. Jednou.
[vítězoslavný chorál, instrumentální hudba]
[zahučení energie]
Počkej! Počkej!
[magické zvonění]
- [zvonění utichá] - [zpěv ptáků]
[„Space Man“, Sam Ryder]
♪ If I was an astronaut ♪
♪ I'd have a bird's-eye view ♪
♪ I'd circle 'round the world ♪
♪ And keep on comin' back to you ♪
♪ In my floating castle ♪
- ♪ I'd rub shoulders with the stars ♪ - [zahihňání]
♪ But I'm only human ♪
♪ And I'm drifting in the dark ♪
- ♪ And I'm drifting in the dark ♪ - [smích]
♪ I'm up in space, man… ♪
[Dějopisec] Na obě dívky se čekalo s otevřenou náručí.
[vzdech]
[mňouknutí]
[Dějopisec] A otevřenou myslí.
Nikdy se necítily tak výjimečně.
♪ I've searched around the universe ♪
♪ Been down some black holes ♪
♪ There's nothing but space, man ♪
- Ale ne! - Ach!
- ♪ And I wanna go home… ♪ - [kluk] Čarodějnice!
[Dějopisec] Některé věci se ale nikdy nezmění.
- ♪ Gravity keeps pullin' me down… ♪ - [pokřikování dětí]
- Fuj! Fuj! - Čarodějnice!
[Dějopisec] Tedy pokud nepoužijete vaši moc
změnit věci k lepšímu.
[magické zvonění]
♪ I'm up in space, man… ♪
[úpění]
♪ Up in space, man ♪
[smích]
♪ I've searched around the universe… ♪
[Dějopisec] Dalo by se říct, že tady náš příběh končí.
- [píseň utichá] - [hučení energie]
[Dějopisec] Nicméně Tedrosův šíp ale protrhnul portál mezi jejich světy.
[Tedrosova ozvěna] Potřebuju tě, Agáto.
[Dějopisec] A bylo zřejmé, že tohle byl teprve…
[cinknutí kovu]
…začátek.
[„Who Do You Think You Are?“ Kiana Ledé a Cautious Clay]
♪ Gray sky ♪
♪ There's something bad in the balance ♪
♪ I'm staring into…♪
PODLE KNIHY SOMANA CHAINANIHO
♪ And I like what I see ♪
♪ There's a thin line ♪
♪ Between a sinner and a savior ♪
♪ Never once did I ever ♪
♪ Think it would be me ♪
♪ Dead in the eyes, cold in the heart ♪
♪ A kiss or a cut, saw the scar ♪
♪ Don't you know that beauty can kill? ♪
♪ I'm caught in between ♪
♪ Two worlds apart ♪
♪ Devils and dreams ♪
♪ But do you know your heart? ♪
♪ Tell me, who do you think you are? ♪
♪ It's sick, and it's sweet ♪
♪ Went bad from the start ♪
♪ I'm caught in between ♪
♪ But do you know your heart? ♪
♪ Tell me, who do you think you are? ♪
♪ Blue light ♪
♪ Glowin' deep in the forest ♪
♪ I'm overcome with emotion ♪
♪ Pourin' out of me ♪
♪ Fake smile ♪
♪ I can cut like a dagger ♪
♪ A happily ever after ♪
♪ But who knows where it leads? ♪
♪ Attack to defend ♪
♪ Your body wins after all ♪
♪ What's a war between friends ♪
♪ When you're the one against me? ♪
- ♪ I'm caught in between ♪ - ♪ Caught in between ♪
- ♪ Two worlds apart ♪ - ♪ Two worlds apart ♪
♪ Devils and dreams ♪
- ♪ But do you know your heart? ♪ - ♪ But do you know your heart? ♪
♪ Tell me, who do you think you are? ♪
♪ It's sick, and it's sweet ♪
- ♪ Bad from the start ♪ - ♪ Bad from the start ♪
♪ Devils and dreams ♪
- ♪ But do you know your heart? ♪ - ♪ You know your heart? ♪
♪ Who do you think you are? ♪
♪ Whoa ♪
♪ Who do you think you ♪
♪ Who do you think you are? ♪
♪ Whoa ♪
- ♪ Tell me, who do you think you are? ♪ - ♪ Tell me, who do you think you are? ♪
[píseň utichá]
[„Here Comes Trouble“, Striking Vipers]
♪ There's a wicked wind blowin' ♪
♪ I feel it in my bones ♪
♪ Everybody gonna know it ♪
♪ I'm about to hit the danger Danger zone ♪
♪ Got me like, whoa ♪
♪ I can feel it now ♪
♪ Whoa ♪
♪ Takin' over ♪
♪ Whoa ♪
♪ I just touched down ♪
♪ Never gonna forget my name ♪
♪ Here comes trouble ♪
♪ Trouble, trouble ♪
♪ Here comes trouble ♪
♪ Trouble, trouble ♪
♪ Here comes a no-good good time ♪
♪ Sign me up on the double ♪
♪ Whoa, yeah, here comes trouble ♪
♪ Whoa ♪
♪ I'm gonna fire off a warnin' ♪
♪ Baby, three, two, one ♪
♪ By tomorrow mornin' ♪
♪ Ain't gonna be nothin' But a trail of dust ♪
- ♪ I'm like ♪ - ♪ Whoa ♪
♪ Tried to tell you about ♪
♪ Whoa ♪
♪ Can't nobody help you now ♪
♪ Whoa ♪
♪ I just touched down ♪
♪ Never gonna forget my name ♪
♪ Here comes trouble ♪
♪ Trouble, trouble ♪
♪ Yeah, here comes trouble ♪
♪ Trouble, trouble ♪
♪ Here comes a no-good good time ♪
♪ Sign me up on the double ♪
♪ Whoa, yeah, here comes trouble ♪
- ♪ Whoa ♪ - ♪ Trouble, trouble ♪
♪ Whoa ♪
♪ Trouble ♪
♪ Whoo! ♪
- ♪ Whoo! ♪ - ♪ Trouble ♪
♪ Yeah, here comes trouble ♪
[„Ready for It“, Rayelle]
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ I see what's goin' on ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ I feel it coming strong ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ It's almost here ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ Ooh, yeah ♪
♪ Are you ready for it? ♪
♪ Ooh ♪
♪ Get ready now ♪
♪ Ooh ♪
♪ Are you ready for it? ♪
♪ Ooh ♪
- ♪ It's 'bout to go down ♪ - ♪ Ooh, ooh ♪
♪ Are you ready for it? ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Get ready now ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Are you ready for it? ♪
♪ Ooh ♪
♪ Better get ready now 'Cause it's 'bout to go down ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Ooh, ah, ow! ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Better get ready now 'Cause it's 'bout to go down ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ Magic in the air ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ Feel it everywhere ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ It's gonna be so good ♪
♪ Ooh, yeah, yeah, yeah ♪
♪ Ooh, yeah ♪
♪ Are you ready for it? ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Get ready now ♪
♪ Ooh ♪
♪ Are you ready for it? ♪
♪ Ooh ♪
- ♪ It's 'bout to go down ♪ - ♪ Ooh ♪
- ♪ Are you ready for it? ♪ - ♪ Ooh ♪
- ♪ Get ready now ♪ - ♪ Ooh ♪
- ♪ Are you ready for it? ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Better get ready now 'Cause it's 'bout to go down ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Whoo, yeah, go down ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Better get ready now 'Cause it's 'bout to go down ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Get ready now ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Are you ready for it? ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ It's 'bout to go down ♪
- ♪ Ooh, ooh ♪ - ♪ Are you ready for it? ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Get ready now ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Are you ready for it? ♪
- ♪ Ooh ♪ - ♪ Better get ready now ♪
♪ 'Cause it's 'bout to go down ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Ooh, ooh ♪
- ♪ La, la, la, la, la, la, la ♪ - ♪ Ooh ♪
♪ Better get ready now 'Cause it's 'bout to go down ♪
- [„Evergirls Hymn“] - ♪ Oh, we of pure and beauteous hearts ♪
♪ Our goodness shall not wane ♪
♪ With grace and poise ♪
♪ Our weapon of choice ♪
♪ Our goals, we shall attain ♪
♪ To find true love ♪
♪ And win our prince ♪
♪ Bring honor to his name ♪
♪ The princesses of Good are we ♪
♪ So proudly ♪
♪ We proclaim ♪