Привіт.
Батшеба Евердін.
Батшеба.
Це ім'я завжди здавалося мені дивним. Не люблю, як його промовляють вголос.
Батьки померли, коли я була ще малою, тож нема в кого спитати, звідки воно.
Я звикла бути самою.
Дехто навіть каже, що занадто звикла.
ДОРСЕТ, АНГЛІЯ 1870 Р. 320 КМ ВІД ЛОНДОНА
Надто незалежна.
ПОДАЛІ ВІД ШАЛЕНОЇ ЮРМИ
Міс!
Мій шарф.
Я його загубила.
Ви, мабуть, фермер Оак.
ебріел, так.
Моя тітка розповідала про вас. Взимку я працюю на її фермі.
Це ваша земля.
Я не маю права ступати на вашу територію.
Вам тут завжди раді.
До побачення, фермере Оак.
До побачення, міс.
Поруч, Джордже.
Джордже, іди! Досить, Джордже!
Досить!
Стояти. Стояти.
Джордже, стій.
Іди!
Джордже, іди!
Малий Джордж не знає, коли зупинитись.
А як цього звуть?
Старий Джордж.
Вважаєте мене кумедним?
Боже мій, це ж містер Оак.
...вона мала служити гувернанткою. Але була надто дикою.
Вона завжди була такою.
Міс Батшеба Евердін.
Я приніс вам ягня.
Ягнятко.
Дякую, містере Оак. Воно таке миле.
Воно народилось надто рано і може не пережити зиму,
тож я подумав, що краще ви про нього подбаєте.
Дякую, дуже люб'язно з вашого боку.
Я приготую чай.
- Я прийшов не через ягня. - Слухаю вас.
Міс Евердін, я хотів запитати,
ви вийдете за мене заміж?
Я ніколи раніше нікому не робив пропозиції.
Ні.
Сподіваюся на це.
Що ж,
тоді я, мабуть...
- Мабуть, я піду. - Містере Оак, тут є над чим подумати.
Ви уже дали комусь обіцянку?
Ні, але це не означає, що я вийду за вас заміж.
Тоді до побачення.
Містере Оак!
Містере Оак! Зачекайте!
Я ж не сказала, що не вийду за вас заміж.
Просто я про це якось не думала.
У мене 100 акрів землі і 200 овець.
Якщо я виплачу гроші, ферма буде наша.
За рік або два я зможу придбати вам піаніно.
Квіти і пташки, і теплицю для огірків.
Дитинка або дві.
- Містере Оак... - Чи більше.
Я завжди буду вам надійною опорою.
Містере Оак, мені не потрібен чоловік.
Я не хочу стати чиєюсь власністю.
Я не проти бути нареченою на весіллі, якщо можна було б обійтися без чоловіка.
Це дурні балачки.
У вас більший достаток, аніж у мене, містере Оак.
У мене є освіта і більше нічого.
- Ви могли б вибрати кращу за мене. - Це не причина.
Я надто незалежна для вас.
Якщо я й вийду заміж, мені потрібен той, хто б мене приборкав, вам це не під силу.
Врешті ви б мене зневажали.
Цього б ніколи не було.
Ніколи.
До побачення, міс Евердін.
У чому річ, старий?
Залишайся тут.
Залишайся тут, Старий Джордже. Залишайся тут.
Джордже!
Ні!
Тепер усе це ваше.
Нам від цього жодної радості.
Усього вам найкращого, містере Оак.
Батшебо.
Що таке?
Люба. Це заповіт твого бідного дядечка.
Що там?
Читай.
Читай!
Він залишив тобі усе. Це все твоє.
Боже милостивий.
Пильнуй себе, добре?
Пішла.
Бувай.
То хто з вас приєднається до наших лав?
Хто з вас, шановні парубки, одягне червону уніформу
і з гордістю послужить королеві й країні?
Ви побачите світ.
Шикуйтеся в шеренгу попереду, джентльмени.
Джентльмен у солом'яному капелюсі, крок уперед, сер.
Он там мій коханий.
Ви, сер, поруч із красивою леді.
У вас міцна статура.
Приєднуйтеся до нас, сер.
Сміливіше. З вас вийде хороший солдат.
- Таким, як ви, ми завжди раді. - У вас буде дах над головою і їжа.
Хто бажає достойної зарплатні?
Перепрошую.
Зверніться у Ветербері. Якщо ви шукаєте роботу,
там є ферма, і їм завжди потрібна допомога.
Так і зроблю. Дякую.
У таку погоду слід одягати плащ.
Френсіс подбає про мене.
Ми незабаром одружимося.
До побачення.
Ну ж бо, достойна зарплатня. Ваша рідня пишатиметься вами.
Їжа, притулок. Хто готовий приєднатися до нас?
Біжи й буди інших!
Клич їх сюди! Нам потрібна допомога!
Потрібно більше чоловіків! Буди усіх!
Спершу приведи братів Сміт.
Обережно, вогонь поширюється!
Хто тут головний?
Ми втратили запаси сіна! Скирти вигоріли.
Треба рятувати комору. Ну ж бо, допоможіть мені!
Несіть сюди воду! Несіть воду!
- Треба виштовхати її звідси! Ну ж бо! - Підняли!
Вгору!
Давайте, штовхайте!
Усі геть! Усі геть!
Води! Лийте сюди воду! Комора зайнялася!
Виносьте мішки, дах зараз впаде!
Що він там робить?
Якщо втратимо комору, то втратимо усе.
Джозефе, тягни сюди ті мітли, будемо розгрібати.
Покваптеся, народе, сюди їде фермер.
Містере Оак, це ви?
Вам випадково не потрібен пастух, мем?
Я перед вам у великому боргу, містере Оак.
Якби я все це втратила, я б втратила свою ферму.
Вашу ферму?
Мій спадок. І мій дім теж, бо я жила тут якийсь час, коли померли мої батьки.
Коли помер мій дядько, він залишив усе мені.
Звісно, зараз усе трохи занедбано,
але колись це була найкраща ферма на всю околицю.
І я маю намір повернути ті часи.
Мабуть, вам ця ідея здасться безглуздою.
Я не можу більше дозволити собі таку розкіш.
Я щиро шкодую через вашу втрату, містере Оак,
але якщо така зміна нашої долі ставить вас у незручне становище...
Зовсім ні, мем.
Біллі Смоллбері? 9 і 8 пенсів.
Джозеф Пурграс?
- Підійдіть, Джозефе. - Давай, хлопче.
Зніми капелюха.
- Які у вас обов'язки, Джозефе? - Я роблю різну роботу.
Навесні я стріляю ворон і допомагаю різати свиней, сер.
Тобто мем.
7 і 9 пенсів. І ще 9 пенсів, бо я в доброму гуморі.
Дякую, мем.
А тепер Фенні Роббін.
Де Фенні Роббін?
Де вона?
Вона втекла, мем.
Втекла з солдатом, мем.
Не з солдатом, а з сержантом.
Управитель Пеннівейс?
Ось 10 шилінгів і ще 10.
Чому так?
На цьому наша співпраця закінчується. Вас звільнено.
Перепрошую, міс?
Коли мій дядечко ще був живим, це була чудова процвітаюча ферма.
Після його смерті усе занепало.
А тепер послухайте мене, міс.
Не можна так просто виганяти людей.
Я вирішила обійтися без управителя і керуватиму всім сама.
Містере Пеннівейс, вислухайте мене хвилинку.
Містере Пеннівейс, вогонь мало не знищив комору, а вас ніде не могли знайти.
Мені не потрібна така людина, як ви, містере Пеннівейс.
Вас звільнено.
На вашому місці я б ішов, поки можу.
Ви уже познайомилися з нашим новим пастухом, містером Оаком.
Вам зрозумілі ваші обов'язки, містере Оак?
Якщо будуть запитання, я звернуся до вас, мем.
Відтепер у вас хазяйка, а не хазяїн.
Мені ще поки невідомі мої таланти у фермерстві, але я старатимуся.
Не думайте, що оскільки я жінка,
то не побачу різниці між поганою поведінкою і хорошою.
Я вставатиму ще до того, як ви прокинетесь.
Я буду на полі ще до того, як ви встанете.
Я маю намір вразити вас усіх.
Повертайтеся до роботи, будь ласка.
Може, мені зачекати тут?
Ні.
Маячня, Лідді. Ти моя компаньйонка.
- Усі? - Усі.
Вище голову, Лідді. Якщо витріщатимуться, не зважай.
Пам'ятай, ми маємо таке саме право бути тут, як і усі інші.
Доброго ранку.
- Лідді, виклади усе. - Так, міс.
Повернімося до роботи, джентльмени?
Тримайте, сер. Помацайте і відчуєте якість.
- Це хороше зерно, міс. - Дякую.
Може, нам варто піти, міс?
- Але ніщо не зрівняється з цим лотом. - Це хороший товар, я гарантую.
- Вам вирішувати. Якщо хочете іти... - Ні, ні, ні...
Фермере Стоун?
Я міс Евердін. Племінниця фермера Евердіна.
Він згадував про вас із таким захопленням.
Звісно, ви можете спробувати в іншому місці,
та гадаю, вам зерно сподобається.
- Містере Стоун? - Скільки?
- 5 фунтів за квартер. - 3 фунти і 10 шилінгів.
Це те саме зерно, містере Стоун. Ви платили моєму дядечку 5 фунтів.
3,10 фунтів.
Цей джентльмен заплатить мені належну ціну.
Очевидно, ні.
- 4 фунти. - 4,10 фунтів.
4,05 фунтів.
Мабуть, мені варто пошукати іншого покупця.
- Лідді, обслужиш цього джентльмена? - Звісно.
Хочете спробувати?
- Скільки? - 5 фунтів за квартер.
Дуже добре.
4,10 фунтів.
Він багатий, красивий. Усі місцеві дівчата шаленіють від нього.
Сестри Тейлор працювали на нього два роки.
Джейн Перкінс витратила 20 фунтів на новий одяг,
а могла б із таким же успіхом викинути ті гроші на смітник.
Кажуть, що за молодості його кинула кохана.
Люди завжди так кажуть.
Жінки не кидають чоловіків. Це чоловіки нас кидають.
Вас хтось кинув, міс?
Звісно, ні.
Колись один чоловік просив моєї руки. Не так давно.
Але я була надто незалежною, щоб скувати себе.
Яка розкіш - мати вибір.
"Цілуйте мої ноги, сер, моє личко лише для достойних".
Все було зовсім не так.
Чому?
Ви його не кохали?
Ні, але він мені подобався.
Хай там як, тепер про це не може бути й мови.
Містере Болдвуд.
Не стріляйте в мене.
Я й не збиралася у вас стріляти.
Я міс Евердін. Ваша сусідка.
Племінниця фермера Евердіна.
Тепер я керую фермою. Мабуть, ви уже чули.
Так, і я упевнений, що ви досягнете успіху.
Зважаючи на обставини.
Що ж, як ви сказали, ми сусіди.
Погляньте, що в мене є.
- Що там? - Послухайте.
Троянди червоні Фіалки сині
Гвоздики милі А ви красивий
Це листівка на день Валентина. Я надішлю її Джозефу Пурграсу,
хочу побачити паніку в його дурних очах.
Бідний хлопчик. Це трохи занадто, ти так не вважаєш?
А якщо... містеру Оаку?
Ні. Не містеру Оаку.
А якщо ми надішлемо її містеру Болдвуду.
Він вас так ігнорує, весь такий самовпевнений.
Містеру Болдвуду?
Мабуть, ні.
Чому ні?
Не думаю, що він оцінить гумор.
Напевно, ні, думаю, це занадто.
- Містер Болдвуд. - Маєте рацію. Мабуть, так.
То кинемо жереб.
Лідді!
Ну ж бо.
- Якщо відкрита - Джозеф. - Ні, Джен Коан.
Відкрита - Джен Коан. Закрита - Болдвуд.
Троянди червоні, фіалки сині Гвоздики милі, а ви красивий.
- Сержант Трой, 11.00. - Так, сержант Трой. І?
- Міс Фенні Роббін. - Вітаю. Пройдіть уперед.
- Де вона? - Не знаю.
Ось вона.
Вибач, я спізнився, старий.
Скоро прийде.
Любі друзі, ми зібралися тут перед лицем...
- Я можу чекати лише кілька хвилин. - Вона прийде.
Що відбувається?
Не думаю, що вона прийде, старий.
Давайте. Ідіть, уперед. Ось так, давайте.
- Доброго ранку, любове моя. - Пішли.
Приводь, Джоне.
Міс Евердін тут, тож постарайтеся. Я тебе бачу, Коане.
Помовч, Лідді.
Що ти робиш?
Може, хочете допомогти?
- Думаєте, я б не змогла? - Ні, не змогли б.
Ходи сюди.
Вона йде.
Чудова робота, мем.
З дороги. Агов, Джозефе. Джозефе, дивись.
Доброго ранку, містере Болдвуд.
Міс Евердін. Містер Болдвуд хоче поговорити з вами.
Містер Болдвуд. Звичайно.
1 000 акрів землі. Землеробне і тваринницьке господарство.
Поруч із фермою Евердін.
Сад. Теплиця.
У мене є цікаві породи свиней.
Про свиней іншим разом.
Дякую.
У вас гарний дім.
Містере Болдвуд?
Міс Евердін.
Я хочу,
дуже хочу, понад усе на світі,
щоб ви стали моєю дружиною.
Міс Евердін, виходьте за мене заміж.
Я...
Я відчуваю...
Хоч я вас дуже поважаю...
Я не знаю, що дозволить мені
прийняти вашу пропозицію.
Я знаю, що таке розчарування,
але я б ніколи цього не зробив, якби...
Якби мене не змусили повірити...
Хіба що, може, я помиляюся.
Валентинка.
Ні, ви не помиляєтеся, але мені не варто було її надсилати.
Пробачте, мені треба було подумати, перш ніж турбувати ваш спокій.
То це жарт?
Ні. Ні, це не жарт.
Не зовсім. Це було поспішне рішення.
Розумію.
Може, ви думаєте, що я надто старий?
Але я дбатиму про вас краще, ніж будь-який ваш одноліток.
- Я упевнена в цьому... - Я оберігатиму вас.
У вас будуть сукні,
карета. Піаніно.
Ви вважаєте мене кумедним?
Ні.
Просто
у мене вже є піаніно.
І в мене є своя ферма.
І у мене немає потреби в чоловікові, хоч ваша пропозиція робить мені честь.
Я хочу повернутися додому.
Так, гм... я, гм...
Я попрошу когось відвезти вас.
Містере Болдвуд, я змусила вас страждати. Я вчинила жахливо.
Може, ви зміните свою думку?
Дозвольте мені подумати.
Так.
Так, я дам вам час.
Я чекатиму.
Ви запрацювалися, містере Оак.
Навчите мене?
Тримайте.
Крутіть колесо.
Нахиляйте, ось так.
Легенько посувайте. Крутіть колесо.
Трішки швидше. Ось так. Дуже добре.
- Тепер посувайте. - Я, воно...
Застрягло.
Я хотіла запитати,
чи люди казали щось сьогодні про містера Болдвуда?
- Казали. - Що саме?
Що до кінця року ви станете його дружиною.
Прошу.
Що ж, я б хотіла, щоб ви їм заперечили.
- Батшебо... - "Міс Евердін", будь ласка.
Якщо міс Болдвуд справді говорив з вами про шлюб,
я не розпускатиму пліток, просто щоб вам догодити.
Я лише хотіла, щоб ви сказали, що це, може, й неправда.
Це я можу сказати. А ще я можу висловити свою думку щодо цього.
Мабуть, що так, але мені нецікава ваша думка, містере Оак.
Напевно, що так.
То що ви думаєте?
Що вам не варто було жартувати з таким чоловіком, як містер Болдвуд.
Це недостойний вчинок.
Недостойний? Дозвольте запитати, в чому полягає недостойність?
У тому, що я вам відмовила?
Я вже давно про це не думаю. І не мрію про це.
Але скажу вам таке: морочити голову чоловіку, який вам байдужий, недостойно.
Я не дозволю якомусь чоловікові критикувати мою поведінку.
Прошу вас до кінця тижня піти з ферми.
Краще я піду негайно.
То йдіть. Не хочу більше вас бачити.
Як скажете, міс Евердін.
Стій, тримаю. Так.
Що з ними?
Вони зламали огорожу і з'їли молодий часник. У них поздувало животи.
- То що нам робити? - Нічого. Усе стадо приречене.
Тобто вони всі помруть?
- Ймовірно. - Одна здохла тут.
Є лише один спосіб їх урятувати. Треба проколоти їм бік.
Зробити дірку гострим інструментом. Вставити порожнисту трубку.
Ви можете це зробити?
- Ця ще жива. - Ні.
- А я можу? - Боже милий, ні.
Сантиметр вправо або вліво - і ви точно вб'єте вівцю.
Не кожен пастух це вміє.
То хто тоді?
ебріелю.
ебріелю!
ебріелю Оак, зачекайте!
Ви потрібні міс Евердін.
Чому ви самі? Ви його знайшли?
Знайшов, міс.
І що він сказав?
Він сказав...
Джозефе?
Він сказав, що ви маєте приїхати особисто і попросити його, як належить.
Звідки таке нахабство? Я цього не зроблю.
Він припустив, що ви так скажете і просив відповісти: "Прохач не ставить умов".
Містере Оак.
ебріелю.
Не кидайте мене, ебріелю.
Мені потрібна ваша допомога.
Посуньтеся, я сяду.
- Я хочу подивитись. - Ні, не починай, Лідді, тихо.
Треба знайти те місце.
Між ребрами.
- Боже мій! - Ні, ні, ні, ні.
Ось так...
Я бачу, як б'ється її серце.
- Ну ж бо. - Давай, дівчинко.
Давай.
З нею все буде гаразд. Все буде добре. Все добре? Гаразд, Піксі!
Сховай мене
Де ніхто мене не побачить
Де ніхто мене не знайде
Де ніхто мене не скривдить
Тихо, будь ласка.
Якось рано-вранці Я вийшов на прогулянку
Поля і луки Зеленіли й раділи
Пташки співали солодко
Так весело і так чарівно
Рано-вранці
Як сходить сонце
Міс. Прийшов містер Болдвуд.
Дякую. Дякую, Джене. Джене, дякую.
Містере Болдвуд. Яка приємна несподіванка. Приєднаєтеся до нас?
Приємно бачити вас, сер.
Пісню, мем.
У мене немає голосу.
Облиште, мем, у вас чудовий голос.
Слухайте, юні дівчата,
У серці яких буяє весна
Пильнуйте, пильнуйте свій сад
Не дозволяйте чоловікам красти ваш цвіт
Бо як зів'яне ваш цвіт
Він кине вас
І всюди, де цвіт впаде
Проросте сум
Поруч стояв син садівника
Він подарував мені три квітки
Рожеву, блакитну і фіолетову
І червоний трояндовий кущ
Але я відмовилась від троянд
А взяла вербу
Щоб побачив увесь світ
Як зневажив мене коханий
- Як на мене, ми непогано звучали разом. - Мені теж так здалося.
З нас вийшов би хороший дует.
Хочу подякувати, що ви більше не зачіпаєте цієї теми.
Це нелегко.
Хочете, щоб я провів вас до будинку?
Ні, я люблю щовечора прогулюватися фермою, щоб перевірити, чи все гаразд.
Тоді я піду... з вами.
Я завжди ходжу сама.
Добраніч, містере Болдвуд. Ви дуже люб'язні. Гарного вечора.
- Хто ви? - Перепрошую. Я, здається, заблукав.
Ми заплутались. З вами все гаразд?
- Так. - Я шукаю Ветербері.
- Сподіваюся, я вас не налякав. - Ми якось заплуталися.
- Ось, дозвольте мені. - Ні, ні. Будь ласка, дайте я сама.
Підійміть на хвилинку ногу.
Не дивіться так на мене.
Я ніколи раніше на бачив такого вродливого обличчя.
Вам тут не місце. Дайте мені лампу.
Схоже, врожай вдався на славу.
Міс,
погляньте.
Хто це, Лідді?
Сержант Френсіс Трой. Аристократичне коріння, перспективний. Привабливий.
Освічений. На нього покладали великі сподівання.
Він усе кинув, щоб стати солдатом.
- Я цього не потерплю. - Що ви робите, міс?
Скажу, щоб забирався звідси.
Сержанте Трой, я наполягаю, щоб ви негайно пішли звідси.
Не можу.
Ходімо зі мною, будь ласка.
Що вас так сердить?
Будь ласка.
Те, що я сказав, чи як сказав? Скажіть мені.
Напевно, є чоловік, який каже вам, що ви красуня.
- Не мені особисто, ні... - Але, мабуть, є хтось, хто цілує вас?
Мене ніколи не цілували.
Чому ви тоді не змовчали?
Ви мені пробачите?
- Не пробачу. - Чому?
Бо те, що ви сказали...
Я сказав, що ви красуня.
Цікаво, чи ви б'єтеся так само добре, як говорите.
Краще.
Зустрінемося завтра.
Я не можу.
Ви не хочете?
Так, але...
- Тоді ви повинні. - Я не повинна.
Ніхто не дізнається.
Ідіть негайно.
Завтра.
О 8.00.
В низині, там, де папороть.
Ви мені довіряєте?
Так.
Даю вам слово солдата, що не скривджу вас.
Меч тупий,
але не раджу вам здригатися.
Спробую.
Ви відрізали пасмо мого волосся.
Цей меч гострий, мов лезо.
- Але ж ви сказали, що я в безпеці. - Це правда. У повній.
Я дав вам слово.
А тепер я візьму це.
Міс Евердін.
Можна я піду з вами?
Мені й самій непогано.
Не зв'язуйтеся з ним.
Він недостатньо хороший для вас.
Він цілком достойний чоловік.
- Я так не вважаю. - Чому? Що ви чули?
Ви його зовсім не знаєте. Це лише чутки.
- Упередження, бо він солдат. - Я люблю солдатів. Але не цього.
Я вважаю, що в нього немає совісті.
Будьте мудрою. Не слухайте його. Не вірте йому.
Позбудьтеся його.
А вам що до того?
Я не настільки дурний, щоб сподіватися на щось, зважаючи на ваше становище.
Але не думайте, що мене це завжди влаштовуватиме.
Колись я покину вас. Будьте певні.
Але поки що я надто вас люблю, щоб дивитися, як ви руйнуєте своє життя.
Тож якщо не заперечуєте, я...
Я буду поруч.
До побачення.
Містеру Болдвуду Нижня ферма Ветербері
Містере Болдвуд,
останні кілька місяців ви були моїм щирим другом.
І оскільки я дуже ціную нашу дружбу, пишу вам цього листа.
Ваша пропозиція робить мені честь, і я ретельно її обдумувала,
але маю зізнатися, що, на мій подив,
у моєму серці сталися зміни,
і я боюся, що не зможу прийняти вашу пропозицію.
Я не була впевнена, що ти прийдеш.
Де ж мені ще бути?
Готова?
Упевнена?
Як тобі?
Місіс Батшеба Трой.
Все добре?
Пішла.
Ф. Т. і Б. Е. НЕХАЙ БЛАГОСЛОВИТЬ ЇХ ГОСПОДЬ
Джентльмени. Леді та джентльмени.
Лише нещодавно мені випала честь
і просто пощастило зустріти цього янгола.
Вашу хазяйку.
І тепер я стою перед вами, її чоловік,
ваш хазяїн,
і чоловік, який неймовірно цим пишається.
Отож, наповніть келихи
і співайте на честь моєї прекрасної дружини,
місіс Батшеби Трой.
Міс Евердін, насувається гроза.
Послухай сюди, велетню. Звертайся до мене.
Насувається гроза. Треба накрити сіно, інакше ми втратимо врожай.
Мені потрібно 5-6 чоловіків на годину, не більше.
- Френку, мабуть, ми повинні... - Ні, люба, це ж день нашого весілля.
Сьогодні дощу не буде. Моя дружина забороняє.
А тепер, якщо дозволите.
Друзі!
Ще одне.
Можливо, я більше не сержант Трой,
але в дечому я й надалі залишаюсь солдатом!
Найкращий французький коньяк,
потрійна доза на кожного чоловіка.
Будьмо! Ваше здоров'я!
Кралечко, Поллі, кралечко, Поллі, Настав час кохатись
Вона каже: "То лізь крізь вікно
і до діла Обхопи мене ногами, ногами"
У мене тісні штани, і мені їх не зняти
На вікні лежить ніж, коханий, бери й ріж
І обхопи мене ногами
А за 40 тижнів народилось малятко
Та вона ніколи не шкодувала про ту ніч кохання
Обхопи мене ногами, обхопи
ебріелю!
Чим я можу допомогти?
Це надто небезпечно!
Я лізу нагору!
Ну ж бо.
Тримайте.
Дощу все ще нема.
Буде.
Хапайте мене за руку! Вилазьте сюди. Вилазьте.
ебріелю, я вчинила дурість.
Я завжди зневажала дурненьких дівчисьок,
яких вабили лестощі і червоний стрій, і...
І от я зробила те, чого присягнула ніколи не робити.
Але він розповів мені про іншу жінку,
вродливішу жінку, яку він раніше кохав, і я цього не стерпіла.
Отож, десь поміж ревністю і затьмаренням розуму я вийшла за нього заміж.
Мені не потрібна ваша думка з цього приводу, я лише...
Власне, я забороняю висловлюватися з цього приводу.
Ідіть спати.
Я сам закінчу.
ебріелю,
дякую.
Сер?
Містере Болдвуд, сер!
Я просто хотів пересвідчитися, що врожай вашої хазяйки в безпеці.
Гарна робота, ебріелю. Їй пощастило, що ви в неї є.
Зачекайте хвилинку, сер.
Здається, ви нездорові, сер.
Вам слід піти додому.
Так...
Так. Я піду.
Оаку.
Вам відомо, що останнім часом справи у мене не лагодяться.
Я хотів був якось влаштувати своє життя. Але...
Не судилося.
Припускаю, що я став
посміховиськом в околиці.
Та хочу дещо прояснити.
Вона мене не кидала.
Ми ніколи не були заручені. Хоч люди стверджують інакше.
Вона нічого мені не обіцяла.
І все ж,
ебріелю,
мені страшенно сумно.
Їй про це ні слова.
Ми ж розуміємо одне одного, так?
Так, сер.
ПЕРЕВІРТЕ СВОЮ СИЛУ
Сидіти.
На місці. Покрутись.
- Подайте монетку, будь ласка. - Ні, ні.
Бий його!
Давай!
Бий його!
Платіть, містере Трой.
Забирай.
Сер, перепрошую. Не подасте монетку?
Ні.
Фенні?
Привіт, Френку.
Привіт.
Ти така бліда.
- Френку. - Люба, у тебе руки тремтять.
Мені здалося, ти сказав "Усіх святителів", а не "Усіх святих", я пішла не в ту церкву.
Коли я прийшла, тебе вже не було. Я тебе не звинувачую,
але мені було дуже важко, Френку. Я...
Не зараз.
Моя дружина не повинна нас бачити.
Твоя дружина?
Місіс Трой дуже вродлива.
Ти значно вродливіша.
Френку, я маю тобі сказати, що ношу твою дитину.
Що?
А якщо я скажу, що зробив жахливу помилку?
Але я все виправлю.
Присягаюся життям, що знайду дім для тебе і нашої дитини.
- Ти й раніше присягав, Френку. - Ні, цього разу... Цього разу...
Іди в Бадмаут. Зупинися у Спілці.
- У робітному домі, Френку? - Тільки сьогодні. Лише на одну ніч.
Зустрінемося завтра о 10.00 на мосту.
Я принесу тобі всі свої гроші, і ми знайдемо для тебе дім.
Ти будеш у безпеці, люба. І я обіцяю тобі, я обіцяю тобі,
я все виправлю.
Повертайся в карету.
Ти знаєш цю жінку?
Так.
- Хто це? - Ніхто.
Повертайся в карету.
Френку...
Дай мені 20 фунтів.
Навіщо?
Треба.
Якщо ти й далі спускатимеш гроші на ігри, ми втратимо ферму.
- Це не на ігри. - А навіщо?
Яка різниця, навіщо? Це мої гроші.
Я на них працюю, хіба ні?
Ні. Не працюєш.
Ти ніяк не допомагаєш на фермі.
Не роби того, про що потім пошкодуєш.
Ці гроші потрібні для ферми.
Жодної помилки, містере Оак.
ФЕННІ РОББІН І НЕМОВЛЯ
Це останнє відоме місце проживання міс Роббін.
Фенні служила в мого дядечка, і ми маємо поставитися до тіла з повагою.
Можливо, варто перенести її до церкви, лише на цю ніч.
Ні, занесіть її в дім, будь ласка.
Від чого вона померла, Лідді?
Я не знаю, міс.
Ходили чутки, але...
У Фенні був коханець, правда?
Так, міс.
Солдат.
Ходімо нагору, посидимо разом.
Останнім часом я часто плачу.
Раніше я зовсім не плакала.
Добраніч, Лідді.
Добраніч, міс.
У чому справа?
Хто це?
- Не можу сказати... - Стій, стій. Залишся.
Не цілуй їх, Френку.
Я все ще твоя дружина.
Ця жінка, хоч і мертва,
краща, ніж ти коли-небудь була, є чи будеш.
Ти для мене ніщо.
Ніщо.
Місіс Трой?
Боюся... Боюся, ваш чоловік втопився.
- Це велика відповідальність, сер. - Нісенітниці.
Не бачу причин, чому ви не може керувати двома фермами.
Чому б не зміцнити зв'язок між нашими маєтками?
Подумайте про це. 2 000 акрів землі під вашим одноосібним керівництвом.
І частка мого прибутку.
- Я потрібен міс Евердін. - І її ферма матиме перевагу.
- Мені потрібен дозвіл міс Евердін. - Звісно.
Звісно, я б не посмів нічого робити без її благословення. І...
Якщо це допоможе вас переконати,
ось ваш старий друг.
Джорджі.
Довелося їхати аж у Норкомб Хілл, щоб знайти цього малого.
Ви раді?
Так, сер, дуже.
І я незабаром дізнаюся ваше рішення, правильно?
Так, сер.
Привіт, Джорджі.
Давай. Сюди.
ебріелю, ви стаєте популярним.
- Звісно, ви повинні прийняти пропозицію. - Лише з вашого дозволу.
Якщо я втрачу ферму, майбутнього не буде в жодного з нас.
Ви знаєте, що я служу вам.
Ви дуже талановитий.
Зрозуміло, що ви повинні рости. Я не маю наміру стримувати вас.
Дякую.
Ходімо, Джорджі.
Вибачте... Я розумію, що у вас борги.
Ваш покійний чоловік.
Може, ми змінимо тему.
Дозвольте, я вам допоможу.
Містере Болдвуд, це дуже щедра пропозиція,
але я ніколи не дозволю собі прийняти гроші.
Я чоловік в літах,
я оберігатиму вас до кінця життя.
Можете керувати фермою, якщо бажаєте. Без ризику.
Я оплачу борги вашого
покійного чоловіка і гарантую вам фінансову стабільність.
Ферма буде вашою розвагою.
Звичайно, доведеться зачекати...
Для годиться.
Але коли будете готові,
я пропоную вам дім.
Добробут. Затишок.
Як моїй дружині.
Вас мала б вразити хоча б моя наполегливість.
Так і є.
- Я вам подобаюсь? - Так.
Ви мене поважаєте?
Так. Дуже.
То що саме? Я вам подобаюся чи ви мене поважаєте?
Жінці важко визначити свої почуття
мовою, яку вигадали чоловіки, щоб висловлювати свої почуття.
Якщо вас турбує брак пристрасті з вашого боку, брак...
бажання...
Якщо вас турбує те, що ви одружитесь зі мною лише з почуття провини
і...
жалю, і це лише компроміс,
я не заперечую.
Коли ви повинні дати відповідь?
До Різдва.
Це велика відповідальність.
Майбутнє цього чоловіка в моїх руках.
Його глузд, мабуть, теж.
- Ви зможете про нього дбати? - Ви, певно, думаєте, що бракує кохання.
Але кохання тепер для мене - жалюгідне почуття.
Чому ви запитуєте в мене?
Мені потрібна порада людини об'єктивної. Не зацікавленої.
Тоді, боюся, ви звернулися не до того.
Добраніч, містере Оак.
Добраніч.
- Ось так. - Обережно.
Дякую, що прийшли, Оаку.
Так, дуже добре. Добре. Ще кілька, додайте ще кілька.
То що скажете?
Я нечасто організовую вечірки.
Може, варто робити це щороку. На кожен святвечір.
Я запросив усе селище. Думаєте, вони прийдуть?
- Думаєте, міс Евердін прийде? - Я впевнений, що прийде.
І ви теж, сподіваюся.
Я знаю, що міс Евердін буде рада вас бачити.
Може, на годинку.
Погляньте, я тремчу. Я так нервую.
ебріелю, можете...
- Якщо можете, будь ласка. - Я спробую.
Є якийсь модний вузол?
Я мало в цьому тямлю.
А в жінках?
Жінки виконують обіцянки?
Вона пообіцяла?
Не прямо.
- Ще раз, я... - Вона вчинить правильно?
Якщо їй так буде зручно.
Оаку, останнім часом ви стали циніком.
Вона нічого не обіцяла першого разу. Тому ніколи не порушувала обіцянки.
Цього разу вона теж не обіцяла.
Але пообіцяє. Сьогодні.
Я знаю, що пообіцяє.
А коли пообіцяє...
Я хотів сказати вам наперед, ебріелю,
бо, здається, я знаю вашу таємницю.
Я бачив вас разом.
Бачив, як ви розмовляєте з нею.
І дивитесь на неї.
І дбаєте про неї.
І я знаю, як вона
цілковито захоплюється вами.
Ви поводились як чоловік,
і як успішний суперник, успішний через вашу доброту...
І я хочу сказати вам,
я невимовно вдячний.
Кухар кличе вас на два слова, сер.
- Поцілуй мене. Джозефе. - Ні, будь ласка, не треба. Ні, Лідді.
Перепрошую.
Я прийшов попрощатися.
Повертайтеся і поспілкуйтеся з цими бідолахами. Вони за вами мліють.
Мені не місце на таких заходах.
Ні. Мені теж.
Я б теж хотіла піти.
- Я мушу йти. - Поки не потанцюєте, не підете. Обоє.
Я наполягаю.
Містере Оак?
Дякую.
Скажіть мені, що робити.
ебріелю.
Робіть так, як буде правильно.
Вибачте, перепрошую.
Френку.
Чорне тобі пасує.
Хоч це трохи завчасно.
Ти живий.
І ось я тут. З дна морського.
Мене знайшли якісь рибалки і доправили на берег.
Потім я дізнався, що мертвий, і мене це влаштувало.
На деякий час.
- Чому ти повернувся? - Дивна річ.
Я скучив за тобою.
Ти не дуже рада мене бачити.
Ти сказав, що я для тебе ніщо.
Справді?
Тоді чесність понад усе.
Мені потрібні гроші.
Заради тебе я покинув професію, і це трохи несправедливо,
що в тебе ферма і будинок, а в мене нічого нема.
- У мене нема грошей. - То продай ферму.
Ходімо додому.
Ні.
Я сказав, ходімо додому.
Я твій чоловік, і ти повинна коритися мені!
Боже мій!
Батшеба Болдвуд
Дайте подивлюся.
Якщо вам полегшає, він уникнув смертної кари.
Злочин через почуття.
Доброго ранку, Лідді.
Гарний врожай, мем. Найкращий за останні роки.
Ми зберемо все до холодів?
Зберемо, мем. Удача на нашому боці.
Підійди, Лідді, допоможи мені.
Вибачте, що налякав.
Я хотіла прибрати могилу. Я довгий час тут не була.
Ви до церкви?
Репетиція. У мене партія басів у хорі.
Так, я чула вас.
Тоді прошу вибачення.
Я сподівався поговорити з вами.
Нам нечасто випадала нагода поспілкуватися.
Ні.
Я їду з Англії.
Їдете?
Вирушаю в Америку.
Корабель відпливає з Брістоля за 4 дні. У мене квиток.
Оскільки тепер ферма в безпеці.
Я розумію, що мав би повідомити вам завчасно.
Ні. Їдьте, коли забажаєте.
Я поїду завтра з самого ранку. Не хочу зайвого шуму.
Думаю, так буде найкраще.
ебріелю.
Зачекайте.
Ви подумаєте, що це дивно, але
я хвилювалася. Чи, бува, не образила вас?
Ні, зовсім ні.
Це через гроші?
- Я платитиму, скільки забажаєте. - Тепер мені гроші не потрібні.
- Тоді партнерство? - І партнерство теж.
Ферма належить лише вам. Це найкраща ферма на всю околицю.
- Тоді чому ви їдете? - Я ж казав, що колись покину вас.
Ви не можете їхати.
- Ви мені забороняєте? - Так, якщо хочете.
Я забороняю.
Час вам самій битися у власних битвах.
І перемагати.
То ми повинні попрощатися?
Мабуть, так.
ебріелю, зачекайте.
Дякую, ебріелю.
Ви вірили в мене і підтримували мене,
і були поруч, коли весь світ відвернувся від мене.
Ми стільки пережили разом.
Хіба не я була вашим першим коханням?
Хіба ви не були моїм?
А тепер я маю жити без вас.
Якби я знав...
Якби я знав, що ви дозволите мені любити вас і взяти вас за дружину...
Але ви ніколи не дізнаєтеся.
Чому?
Бо ви ніколи не питаєте!
Ви знову скажете ні?
Не знаю.
Можливо.
То чого ви чекаєте?
Спитай у мене.
Спитай у мене, ебріелю.
ПОДАЛІ ВІД ШАЛЕНОЇ ЮРМИ
Переклад: Наталія Ковалишин, Deluxe