Det er dem!
Gjør dere klare.
To fanger til er på vei!
Gjør klar for å legge til!
I posisjon!
Forsiktig!
Porten er sikret!
Fangene er på fot!
Flott. Enda en cellekamerat.
Ikke vondt ment, kompis.
La meg vise deg rundt. I dette spannet fryser pisset vårt. Og...
Ja, det var alt.
- Hva heter du, frøken? - Det er Holga. Jeg er Edgin. Hva med deg?
Jeg har vært i mange celler. Men aldri med en kvinne.
- Jeg kommer til å like dette. - Et lite råd, -
- Holga vil helst ikke forstyrres mens hun spiser poteter.
- Dagens høydepunkt for henne. - Hold kjeft!
- Greit. Fortsett, du. - Litt blyg, eller?
Jeg er ikke så ille når du lærer meg å kjenne.
Ikke vær slik.
Vi kunne vært lykkelige...
Jeg tenker å droppe fingrene og lage en vott.
Hvem prøver jeg å imponere?
Ingen rikdom funnet Ingen gudommelig skjebne
Er nær å supe saften fra vintreet
Med laget vårt nipper og svaier vi
La oss heve kruset og kaste bort dagen
- Slutt å synge! - Greit, Tobias.
Tilgivelsesrådet er i morgen.
- Ikke håp på for mye, Ed. - Hva snakker du om?
Jarnathan er i rådet denne gangen. Han er en aarakocra.
- Om noen kan frigjøre oss, er det ham. - Det skjer ikke.
Dette er siste dagen du hakker is, Holga.
Med tillatelse fra lordens allianse vil dette tilgivelsesrådet falle til ro -
- i saken til Edgin Darvis og Holga Kilgore.
Dette er det andre året med fengselsstraff -
- for grovt tjuveri og svindel.
Dette rådet vil fastsette om dere kan bli benådet.
Hva sier dere?
Takk, kansler Anderton, ærede medlemmer av rådet.
Før jeg begynner, ser jeg at kansler Jarnathan ikke er til stede.
Kanskje vi skal vente?
Kansler Jarnathan er forsinket på grunn av stormen. Begynn.
Skjønner. Det er bare at... Vi regnet med at han ville være her.
Begynn eller avstå fra uttalelsen din.
Ja vel.
Jeg bør starte med litt bakgrunn.
Utrolig nok var jeg ikke alltid en tyv.
For flere år siden ble jeg medlem av Harpers faction, -
- et spionnettverk som avla ed om å bekjempe tyranni -
- og forsvare de undertrykte uten å be om noe i gjengjeld.
Konen min, Zia, støttet valget mitt selv om hun visste om risikoen.
Om dagen tyvlyttet jeg på leiesoldater, -
- stoppet banditter...
...og stilte til og med røde magikere fra Thaya for retten.
Om kvelden kom jeg hjem til min kjære kone og datter, Kira.
Det var ærlig talt tider hvor jeg begynte å tvile -
- på "uten å be om noe i gjengjeld"-delen av eden.
Men konen min sa alltid:
"Du trenger ikke å gi oss alt, du trenger bare å gi oss deg."
Og Jarnathan? Er han i nærheten? Jeg gleder meg.
Hørte du oss ikke?
Jo, stormen. Men med det jeg vet om Jarnathan, -
- tror jeg at han vil like historien min.
Jeg vil ikke vente et år på å komme tilbake...
- Fortsett. - Så klart. På'n igjen.
Som en Harper, er det naturlig at man får fiender.
Og noen ganger kommer de fiendene for å ta hevn.
Ingen prest kan lege skadene fra knivbladet til en rød magiker.
Vi kunne ikke få liv i henne.
Da Zia døde, døde begeistringen min for eden.
Unnskyld, det er tøft å gjenoppleve dette -
- uten Jarnathan her. - Dette igjen?
Men han gikk glipp av det viktigste!
Hvordan kan han dømme meg, da?
Vi er i stand til å avgjøre saken din uten Jarnathan.
- Sett i gang! - Greit. Hvor var jeg?
Om kvelden kom jeg hjem til min kjære kone og datter, Kira.
- For langt. Slutt å hale ut tiden. - Ja, unnskyld. Grove trekk.
De neste månedene var blant mine mest skammelige.
Det var da jeg traff Holga. Hun syntes synd på meg.
Egentlig syntes hun synd på babyen.
Holga var medborger av bunnen.
Hun hadde blitt utestengt fra stammen sin fordi hun forelsket seg i en fremmed.
Vi ble raskt som bror og søster.
Med et forhold bygget på tillit og gjensidig respekt.
Uten penger og ærlige måter å skaffe det på, -
- bestemte vi oss for å droppe "ærlighet" og prøve noe nytt.
Det er berusende å oppdage -
- at det som skiller deg fra alt du har ønsket -
- kan være så tynt som en glassrute.
Du lurer nok på hvordan vi fortsatte denne livsstilen -
- med ei ung jente hjemme.
Vi lot henne ikke være hjemme.
Skynd dere! Løp!
Kira var ikke den eneste nykomlingen. Vi vervet også Simon, en ok trollmann, -
- og en svindler med navn Forge, som presset oss til å sikte høyere.
Vi ble snart et team.
Ja, vi var tyver, men jeg prøvde å holde oss til en viss standard.
Vi skadet aldri noen.
Og vi stjal bare fra de som minst ville merke det.
Men alt endret seg da vi traff magikeren Sofina.
Vi visste lite om henne.
Bare at hun ville ha hjelpen vår til å røve Korinns Keep.
Harpers tilfluktsted. Dere vet kanskje om det. Jarnathan gjør sikkert det.
Tårnet var fylt med uvurderlige relikvier fra de onde, -
- og ingen andre enn Harpers kunne få tilgang.
Derfor kom Sofina til oss.
Jeg nektet først. Jeg ville ikke synke så lavt.
Men så sa Forge at blant relikviene i Korinns Keep, -
- var det en gjenopplivningstavle -
- som kunne gi en død person livet tilbake.
Selv en drept av en rød magikers knivblad.
Du ser nok hvor dette fører hen.
- Hvorfor kan jeg ikke bli med? - Det er for farlig, Kir.
Da bør du ikke dra.
- Vi har alt vi trenger. - Ikke helt. Men dette er siste gang.
Stol på meg.
Opp med humøret. Straks tilbake.
Jeg nevnte ikke tavlen. Det ville knuse henne om det gikk i dass.
Og... i dass det gikk.
Ses snart, kjære.
Inntrengere!
Der er de!
Vi skader ikke noen.
Hun er fanget i Time Stop! Gjør noe, Simon!
Kan ikke. Hun er for sterk.
Ta tavlen. Hold Kira trygg.
Jeg lover.
Selv om dette rådet vil dømme meg til to år til, -
- eller 20 for den saks skyld, -
- vil straffen aldri være nok for min største forbrytelse noen gang...
...å stjele faren fra datteren min.
Men vær sikker på at om du befrir meg, -
- vil resten av dagene mine bli brukt til å bøte for det.
- Vil du tilføye noe? - Nei, det går bra.
Før du kunngjør avgjørelsen, ber jeg deg vente på...
- Jarnathan! - Beklager forsinkelsen.
Jeg kan ikke si hvor glad jeg er for å se deg!
- Holga, nå! - Vakter!
- Slipp meg! - Hun kaster poteter!
Jarnathan!
Men vi godtok benådningen!
Fly, fugl, fly!
Han puster fortsatt.
Jeg sa at han ville få oss ut!
- Noen tegn til Kira? - Vært tomt en stund.
Hvor tror du Forge tok henne?
Jeg kan ikke se for meg at han forlater Sverdkysten.
Kveldsmat til deg og kona?
- Hva? Nei. - Meg med det der?
- Med de leppene? - Ekkelt. Bare drikkene.
Vi tar en båt til Baldurs Gate og drar nordover.
Og mens vi leter etter Forge, besøker jeg Marlamin.
Vil du utsette deg for det?
- Hva om han ikke vil snakke med deg? - Det handler ikke om det.
- Ok. - Det handler om avklaring.
Han skrev til deg at han ikke er mannen din.
Var ikke det en avklaring?
- Du vil ikke forstå. - Nei.
Tydeligvis ikke.
Er det...
Rasshøl.
- Forge er lord av Neverwinter. - Hvordan klarte den klovnen det?
Har han Kira, så bryr jeg meg ikke.
Kom an, vi stikker.
Takk. Hva er galt med leppene mine?
- De er for store for ansiktet. - Hva?
Mange liker dem.
Aldri sett så mange her før.
De er vel her for High Sun-lekene.
Ja, pappa tok meg med til den siste før de ble forbudt.
Vant noen?
Én deltager kom seg til finalerunden -
- før et monster spiste opp overkroppen hans, så...
...nei.
Fint å se at Forge fortsatt er beskjeden.
- Hvor lang tid har gått? - To år.
Nei, hvor lenge har vi ventet her?
Pappa.
- Holga? - Kira.
- Jeg savnet deg så mye. - Hei, gull.
- Kom hit. - Hei.
Tenkt på deg hver dag.
Til deg.
- Hva er det? - Votter.
Takk.
- Har du hatt det bra? - Onkel Forge har vært god mot meg.
"Onkel" Forge?
Kom an. Han vil treffe dere.
Jeg har fortsatt på meg anhenget du ga meg.
Jeg bruker det til å lure meg rundt i slottet.
- Rart å ha deg her. - Hør på meg, Kir.
Jeg er lei for hvordan ting gikk.
Jeg tok en sjanse.
- Og det lønnet seg ikke. - Hvorfor ser du så sint ut?
Du oppfører deg som om det ikke var din feil.
Der er de!
Gamle venner. For en herlig overraskelse. Kom.
Skjelner jeg litt grått? Det gjør jeg. Jeg liker det.
Skurkaktig, men profesjonelt.
Du ser ut som... Hva ser du ut som?
Som en belest fisker med hemmeligheter.
Og Holga.
Jeg vet at du ikke liker klemmer. Men jeg trenger en. Ja?
De siste årene må ha vært fryktelige, men hør her, -
- jeg trodde dere skulle sone lenger. - Vi ble... tidlig løslatt.
- God oppførsel. - Oppførte oss godt.
Skjønner.
Da så. Velkommen tilbake.
Det er brennende varmt.
Nok en gang.
Vi må snakke med kjøkkenpersonalet, den behøver ikke å være så varm.
Ja, teen er varm. Men hvordan er du Lord av Neverwinter?
Ja visst.
Før du kom i fengsel ga du meg ansvaret for Kiras velbefinnende.
Tenkte ikke mye over det.
Men det var et øyeblikk jeg så inn i øynene hennes -
- og skjønte at jeg måtte bli en bedre mann.
Jeg kunne ikke gi tilbake skattene vi stjal, -
- så da Lord Neverember ble syk tok jeg sjansen til å gjøre en forskjell.
Pengene fra Korinns Keep hjalp kampanjen min.
Men dette skal dere vite, kunne ikke gjort det alene.
Og her er hun! Dere husker Sofina.
- Jobber du fortsatt med henne? - Hun fikk oss fanget.
Det er feil. Uten henne ville vi alle blitt fanget.
Og siden da har hun blitt...
...min øverste rådgiver.
Teen er brennende, beklager. Den er brennende varm.
Sofina.
- Kan du vennligst... - Absolutt.
Fint. Takk.
Jeg trodde ikke at du ville putte fingeren din i koppen.
Jeg drikker den senere.
Om du gir oss tavlen vil Kira, Holga og jeg ta av sted.
Det er derfor du kom tilbake.
Det var ikke for meg. Det var for rikdomstavlen.
- Rikdom? - Nei, det er... gjenopplivningstavlen.
Hva sier du?
Grunnen til at jeg ble med på plyndringen.
- Sa han at jeg tok av sted for rikdommer? - Jeg sa sannheten. Hun fortjener det.
Han har løyet til deg, Kira. Jeg ville få moren din tilbake.
Jeg vet at du ønsker tilgivelse fra henne, men det hjelper ikke å lyve.
Din slange!
Du vet godt hva han var ute etter.
Hvorfor sa du ikke at du gjorde det for mamma?
Så du ikke mistet henne igjen om jeg feilet.
Du kan ikke klandre henne for å tvile på deg.
Tross alt har du løyet siden du kom inn i dette rommet.
- Rømte du? - Vi ville tilbake til deg, gull.
Se på meg, Kira. Det var en gjenopplivningstavle.
Jeg gjorde det for mamma, for oss. Stol på meg.
Du ba meg stole på deg da du forlot meg.
Nei, vent, Kira!
- Kira! - Gi henne tid.
Hun har hatt år til å hate deg for fraværet ditt.
Og du har hatt år til å snu henne imot meg.
Nei, det er ikke sant. Vi snakket nesten aldri om deg.
- Gi ham det han vil ha. - Tavlen?
Jeg tror ikke at jeg gir den tilbake.
- Eller datteren din, for den saks skyld. - Din jævel!
Og nå er dere i gulvet!
Det var synd. Sofina er virkelig en mektig magiker!
Skulle trodd at dere hadde lært sist hun fanget dere.
Du ønsket alltid at vi ble tatt.
Nei, jeg ønsket at du og Simon ble tatt, men han greide å unnslippe.
Alle disse årene og du sviker oss for denne heksen?
Aldri stol på en svindler.
Bortsett fra...
Kira er glad og blir tatt godt vare på, -
- og jeg har tatt vare på henne som min egen.
Jeg ønsket ikke å være en far før jeg faktisk ble en.
Men å ha en annen person se opp til deg og la deg forme dem på din egen måte.
Det er litt som en gud!
Vent litt, jeg er en gud og en lord. Jeg klarer meg bra!
Blackwood?
Kan du ta dem med tilbake til fengslet? Husk skuddpremien.
Jeg må dra.
Jeg venter de to rikeste fra Baldurs Gate og Waterdeep, -
- vi skal snakke om High Sun-lekene som har kommet tilbake!
Det er noe, ikke sant?
Det var hyggelig å se dere.
Holga!
Drep dem begge.
- Vi må få henne ut derfra. - Det skal vi.
Men vi må tenke på vårt eget skinn nå.
- Ja, du fikser dette, sant? - Jeg vet at du ikke vil.
Ned på knærne.
Flott blad.
- Er det Ghelryn Foehammers verk? - Hvordan visste du det?
Dekoren på skaftet.
Hvordan er vekten? Kan den parere?
Det er darksteel.
- Veldig bra. - Ned med hodene deres.
Vent! Hva renser du den med?
Du er ved å miste hodet ditt. Og du bekymrer deg om dette?
Hvis du ikke har noe imot det.
Kokt linfrøolje. En gang i måneden.
Bør være en gang i uken. Det er derfor kantene ruster.
- Ok, hogg det av. - Hogg det av, kom an.
Ta henne!
Stopp henne!
Vi har dem nå!
- Før vi drar ut av byen... - Jeg vet, kokt linfrøolje.
Bank, bank.
Jeg ville sjekke at du har det bra.
Jeg visste at jeg ville se ham igjen.
- Jeg håpte bare det ville være annerledes. - Du må forstå at -
- da han mistet moren din, mistet han også seg selv.
Hvorfor løy han om tavlen?
Han skammet seg vel over at han ga opp så mye for så lite.
Jeg bør gå og snakke med ham.
- Hva? - Han har dratt, kjære.
Jeg ga ham rikdomstavlen og...
...så dro han.
Holga også?
Jeg er lei for det.
Du skal vite at selv om han ikke er her, vil jeg alltid være det.
Jeg vet det.
Det at du kan se det gode i meg, -
- får meg til å tro at det faktisk fins noe der.
Vi kan skyte en pil med en beskjed til henne.
- Hva om den treffer henne? - Den sjansen må vi ta.
Drepe datteren min med en pil? Nei, det må vi ikke.
Hun vil ikke komme uansett. Hun ser på...
Forge som faren sin.
Vi må inn i slottet og hente henne ut selv.
Det er vanvittig, Ed.
Det er smalere enn Korinns Keep, og du vet hva som skjedde der.
Vi trenger et lag.
Hvem vil hjelpe oss? Vi har ingenting å betale dem med.
Sant det, men det har Forge.
De rikeste folkene kommer til High Sun-lekene.
- Det vil være en formue i hvelvet. - Ja.
For ikke å nevne tavlen.
- Og da vil Kira forstå at... - Vi forlot henne med god grunn.
Jeg ville ikke sagt det sånn, men... Ja.
- Hvem får vi til dette laget? - Jeg lurer på om Simon er i Triboar.
Simon er en elendig trollmann.
Vi har ikke sett ham på to år. Han er nok bedre.
Jeg brenner for dette trikset.
Hva med dette? Liker dere lukten av nyslått gress?
Lukter dere det? Det er nyslått gress.
- Femåringen min kan gjøre det. - Men kan han gjøre dette?
Bu.
- Han har ikke blitt bedre. - Det er ikke om hva han gjør der oppe.
Det er ikke lett å være litt uklar.
Alle kan være veldig uklare, men litt uklar, -
- det er ekte magi.
Er det...
- Han nasker krimskramset vårt! - Det er ikke som dere tror.
Han lyver.
Ta ham!
Shield spell!
Det var ikke en shield spell.
Jeg liker ikke dette showet.
Du er en død mann!
- Simon? - Holga!
- Blir du til ekstranummeret? - Få meg vekk.
Jeg kunne nevnt at Forge er en dritt.
Da vi forlot hvelvet, prøvde Sofina å drepe meg, han bare stod der.
Ryktene sier at hun gjorde Lord Neverember syk -
- for å hjelpe Forge. Magien hennes er på et helt annet nivå.
Ikke undervurder deg selv. Vi så showet ditt.
Slå henne ned med nyslått gress-trikset ditt.
Morsomt.
Jeg klandrer deg ikke for å ville redde Kira, -
- og jeg liker ideen om å vippe Forge av pinnen.
- Men det er ikke verdt å rane slottet. - Å rane tilskuerne dine er det?
- Hvor blakk er du? - Desperat.
Jeg tenkte å sove på teateret i natt, -
- men det virker ikke så lurt. - Og så?
Vet vi hva slags mystisk magi som beskytter hvelvet?
- Det finner vi ut! - Hvordan?
- Ved å snike deg forbi Castle Watch? - Meg? Nei.
En druide kanskje, en Wild Shape.
De kommer seg inn og ut uoppdaget, som...
- en mus eller en... - En hjort.
Ja, en hjort! Den vil passe inn med de andre hjortene.
- Ikke gjør narr. - Hvor kan vi finne en druide?
Jeg kjenner en druide. Doric. Hun er enestående.
- Høres romantisk ut. - Ja. For meg.
Men hun ble ikke tiltrukket av min dårlige selvtillit.
- Ikke ditt beste karaktertrekk. - Takk.
På vegne av Forge Fitzwilliam, -
- vil fangene bli dømt til døden ved lemlestelse -
- for å ha snakket stygt om lederen vår.
Emerald Enclave vil aldri gi etter! Rettferdighet kan ikke myrdes!
På min ordre.
- Doric er litt radikal. - Klar?
Nei, det er ikke Doric.
Gjør noe! Drep henne!
Gjør noe!
Det er henne.
- Hva er det igjen? - En uglebjørn.
- Hvor høyt er dette? - Det er bare opp hit.
- Bli der du er! - Vent! Det er meg!
- Simon. - Simon hvem?
Au.
Simon Aumar.
Trollmann. Jeg datet deg.
Du sa at jeg gjorde deg trist.
Ikke på grunn av hva jeg gjorde, men for hvem jeg var.
- Ja. - Ja.
Hva gjør du her?
- Vi trenger en hjort. - Det gjør vi ikke.
Vi vil ta Forge Fitzwilliam.
Hvordan endte du opp her?
Jeg ble født av mennesker, som ikke ville ha et tieflingbarn.
Skogsalvene tok meg inn.
- Jeg ble med i Emerald Enclave. - God grunn til å bli med oss.
Du er den eneste som kan gå inn i slottet usett -
- og se hva vi har med å gjøre.
Jeg stoler ikke på mennesker. Jeg syns dere er hatske og egoistiske.
Jeg syns du er litt slem.
- Jeg er bare halvt menneske. - Men du er en dårlig trollmann.
Nei, Simon... En maktfull trollmann!
Han er etterkommer av Elminster Aumar.
Eneste måten å lykkes på er å tro at det lar seg gjøre.
- Det gjør han ikke. - Ja, det gir mening.
Simon har kanskje ikke min intelligens eller Holgas styrke, -
- men når det gjelder, leverer han.
- Derfor valgte vi ham. - Også den eneste vi kjenner.
Det hjelper ikke, Holga.
- Hva bidrar du med egentlig? - Jeg? Jeg er planlegger.
Jeg lager planer.
Den har du laget, hva er verdien din nå?
Om planen feiler, den eksisterende planen, lager jeg en ny.
Du lager planer som feiler.
- Nei. - Han spiller lutt også.
Ikke relevant. Stol på meg, jeg er unnværlig.
Vel... ingen av planene våre om å beseire Forge har funket.
Vi våget å spørre hvordan han fikk makten, og han erklærte oss fiender.
Begynte å ødelegge hjemmet vårt og henrette folket vårt.
Stopper vi ikke Forge snart, vil det ikke være noe igjen å forsvare.
Jeg gjør ikke dette for pengene.
Men for de som tok meg inn når ingen andre ville det.
Da beholder vi andelen din.
Jeg merker utålmodigheten din.
Szass Tam.
Men du har alltid vært disippelen jeg stoler mest på.
Ta av deg kappen. Ingen grunn til å skjule symbolene dine fra meg.
Jeg vil heller bli flådd -
- enn å tilbringe en time til med Forge Fitzwilliam.
Han er ufordragelig.
Men vi ville ikke kommet så langt uten "sjarmen" hans.
De levende har tilsmusset denne verdenen lenge nok.
Trøst deg med at arbeidet ditt her er snart ferdig.
Der er du!
Med hetten av, ser jeg.
Sikkert best å ha den på.
Dere røde magikere fra Thay -
- er dessverre ikke så populære utenfor Thay.
Og dere er ved å bli langt mindre populære.
Men langt fra at jeg skal bestemme hva du skal gjøre.
Caldwell og Piradost har ankommet. Jeg ville gi dem...
Forferdelig, ikke sant? Jeg må fikse de stolene.
De er...
Dere vil se at vi har tatt alle forholdsregler -
- for å beskytte verdiene som dere kanskje vil satse under High Sun-lekene.
Vi har nye fallgitter på hver vinge av slottet.
Hvis alarmen går, kommer ingen inn eller ut.
Og så har vi -
- hvelvet.
Topprådgiveren min, Sofina, kan gi dere alle detaljene.
Det er beskyttet av Arcane-seglet til Mordenkainen.
Vel... kanskje ikke alle detaljene, men...
...nok til å si at det er en kraftig trolldom.
Tør jeg spørre hvorfor du gjenopptar lekene?
Lord Neverember betraktet dem som brutale.
Lord Neverember og jeg er ganske ulike.
Jeg foretrekker å være på bena. Han foretrekker å være en grønnsak.
- Du er forferdelig. - Jeg kan være slem.
Sannheten er at lekene bringer byen sammen.
Og det er ikke ledelsens rolle å nekte folket hva de ønsker.
Eller å nekte dere rike jævler å tjene penger på dem.
- Hvem vil ha forfriskninger? - Stille!
En Wild Shape er blant oss.
Hei!
Stopp!
Jeg får ikke tak i henne!
- Så hun ble en hjort. - Bare helt til sist.
- Er du helt sikker på Sofina? - Jeg så merkene hennes.
Derfor kunne jeg ikke gjøre noe.
Han visste det. Han har datteren min der med en rød magiker.
Hvelvet er beskyttet av noe som blir kalt "Morty Kamens Arcane-segl."
Mordenkainen?
- Ja, akkurat det. - Leit.
- Hva? - Da kommer vi ikke inn.
- Det er ugjennomtrengelig. - Hva med magi?
Ok, på'n igjen.
Jeg hater at alle tror at alt kan løses med magi.
Det fins grenser. Dette er ikke en godnatthistorie.
- Det er den virkelige verdenen. - Så det fins ingen måte?
Bare om jeg hadde vært en av verdens mektigste trollmenn, så, nei.
- Eller om vi hadde avsondringshjelmen. - Hva?
En hjelm som gjør forheksinger udugelige.
Men det betyr ingenting. Den forsvant årevis siden.
Kom an.
Hva er galt? Vi kan finne den hjelmen.
Da må jeg stille inn til den, noe jeg suger til.
Du klarer det. Jeg vet det.
- Hjelper ikke at du sier det. - Men om du sier det.
- Jeg kan ikke. - Du kan.
- Vil ikke. - Bare si det.
- Nei! - Greit.
Kan vi tie om dette? Jeg vil ikke ødelegge gruppemoralen.
Hvilken moral?
- Holga vet hvor hjelmen er. - Gjør du?
Stammen min kjempet mot dragesekten om dem, ved Evermoors.
- Vi kan spørre dem. - Det var et århundre siden. Alle er døde.
Og så? Bruk magi.
Han sa nettopp at han ikke kan fikse alt med magi.
- Det der kan jeg faktisk. - Gjenoppvekke de døde?
Ikke gjenoppvekke dem, -
- men jeg har en token som lar meg stille spørsmål til lik, -
- også blir de døde igjen.
- Æsj. - Ja, ganske ekkelt.
Nesten litt strålende.
Vi drar til Evermoors. Takk for drinkene, Simon.
- Hva? Nei... - Bare betal med magi.
Wild Shape står nok i ledtog med Forges tidligere partner.
Kanskje Forge arbeider mot oss?
Så lenge han tjener på det, -
- kommer han ikke i veien for Szass Tams seier.
Jeg finner tyvene.
Før du drar, mennene bak oss lot dem rømme.
Forstått.
Han er en thayaner!
Hei, Ed.
Se hvor vi er.
Marlamin? Virkelig?
- Hvorfor gjøre det mot deg selv? - Jeg skal hente noen av tinga mine.
Han malte lemmene.
Fint.
Holga!
Hei, Marlamin.
- Er det Marlamin? - Ja.
Vi ble alle overrasket første gang vi traff ham.
- Jeg trodde at du skulle sone lengre. - Jeg brøt meg ut derfra.
Samme gamle Holga.
Hva har du gjort i det siste?
Det vanlige.
Jeg har hagen min. Jobber på boken min.
Jeg ser at du har vandrestokken jeg ga deg.
Ja. Du kan ta den om du vil.
- Gwinn vandrer ikke så mye. - Gwinn?
- Er du hjemme? - Her inne.
Moste en flokk med bullywugs nede ved...
Hallo.
- Hvem er dette? - Gwinn, dette er Holga.
Hørt mye om deg. Jeg ville tatt deg i hånden, men...
- Hyggelig. - Hvor lenge blir du i byen?
Reiser bare gjennom. Skal snakke med noen døde sør for Nesmé.
Bra.
Jeg går og vasker meg. Hva skal vi spise?
Jeg speket en gås og samlet syltede bær.
Hyggelig.
- Hvor lenge har dere... - Ett år nå.
Gjør hun deg glad? Mer enn jeg gjorde?
Se på det slik: Hun lever ærlig.
Hun drikker seg ikke drita.
Og hun får meg ikke til å gråte halve natta -
- fordi jeg ikke vet hvor hun er.
Jeg led.
Jeg ble forvist av stammen min for å være med deg.
Og jeg prøvde å bygge et hjem så du kunne glemme det.
Du klarte aldri det.
Gwinn virker søt.
- Det fortjener du. - Takk.
Da du dro, mistet jeg familien min.
Jeg var heldig som fant en annen.
Jeg ønsker ingenting mindre for deg.
Min kjære, gamle Ho-Ho.
Vi skal felle Forge.
Jeg skal vise Marlamin og Elk-stammen at de var idioter som lot meg gå.
Ingen rikdom funnet Ingen guddommelig skjebne
Nær ved å supe saften fra vintreet
Med laget vårt nipper og svaier vi
La oss heve kruset og kaste bort dagen
- Ree-raw! Ja, du vet - Ree-raw! Ja, du vet
- Jobben vår kan vente litt - Jobben vår kan vente litt
- Vi så dårskapen til menn - Vi så dårskapen til menn
- Som heller vil gremme seg - Som heller vil gremme seg
- Ree-raw! Ja, du vet - Ree-raw! Ja, du vet
- Jobben vår kan vente litt - Jobben vår kan vente litt
- Vi så dårskapen til menn - Vi så dårskapen til menn
- Som heller vil gremme seg - Som heller vil gremme seg
Så mange av slektningene mine ofret livet sitt i kamp her.
Jeg ser for meg å bli begravd i hellig grunn som dette.
Ja... Har noen en spade?
- Hvordan funker dette, Simon? - Jeg leser besvergelsen på prestens token.
Den burde være her et sted. Her!
Greit. Når den døde har kviknet til, kan vi stille han fem spørsmål.
På det punktet dør ham igjen og kan aldri gjenopplives.
Hvorfor fem spørsmål?
- Jeg vet ikke hvorfor. - Virker tilfeldig.
- Kan vi komme i gang? - Ja, ok.
Herlig.
Kanskje jeg sier det feil.
Jeg ble bare overrasket.
La oss starte.
Ble du drept i slaget ved Evermoors?
- Ja. - Bra!
Ikke for deg, så klart. Kondolerer.
- Fire spørsmål til, ikke sant? - Ja.
Det var ikke til deg.
- Gjaldt det som et spørsmål? - Ja.
Pokker.
- Bare svar når jeg snakker til deg, ok? - Ja.
- Hvorfor sa du "ok" på slutten? - Det gjorde jeg ikke.
Flott. Hvor er spaden?
Toke Horgath.
Så du avsondringshjelmen under slaget?
Høvdingen min, Stanhard Grimwulf, var i besittelse av den.
Bra. Og hva gjorde Stanhard Grimwulf med den?
Da cultistene trengte inn over åsen, visste vi at vi var flere enn dem.
Men fordelen vår var ingenting mot dragen Rakor.
Horgath!
Ta denne og løp.
- Hold den unna Rakor til enhver pris! - Forstått. Ta det rolig.
Det er det siste jeg husker.
Ja, vel...
Takk for hjelpen.
La oss finne Stanhard Grimwulfs grav.
Vent litt! Skal du ikke spørre ham de tre siste spørsmålene?
Spørre ham hva? Han fortalte oss alt han vet.
Ikke la ham være igjen slik. Stakkars fyr.
Greit.
- Hva er yndlingsmaten din? - Havre. Nei, bygg!
Jøsses.
- Liker du katter? - Ikke egentlig.
Greit.
- Hva er to pluss to? - Jeg er dårlig i matte.
- Har du det bedre? - Nei.
Ofte er den vanskeligste avgjørelsen til en leder -
- å si når man skal trekke seg.
Jeg ga ordren.
Jeg kommanderte kampherren min til å levere hjelmen -
- til vår raskeste ridder, Ven Salafin.
Om vi kommer oss over åsen, kan vi...
Ikke igjen.
Det var om morgenen før slaget.
Da jeg gikk ut av badekaret mitt, gled foten min på stenen.
- Også ble du med i slaget? - Nei. Jeg døde. Av fallet.
Stanhard Grimwulf sa at han ga hjelmen til Ven Salafin.
- Det er deg, ikke sant? - Jeg er Sven Salafin. Ven er broren min.
- For et mareritt. - Går det bra med Ven?
Jeg var skadet og mistet hesten min på vei inn til slaget.
Jeg brydde meg ikke om meg selv. Jeg måtte holde hjelmen trygg.
Det var en thayaner, som bar symbolet til Szass Tam.
Jeg ventet på det dødelige slaget.
Men det kom aldri.
Han var vennlig.
Han sa at han het Xenk Yendar.
Han hadde flyktet fra Szass Tam og levde i eksil.
Mens jeg døde lovte han å holde hjelmen trygg.
- Jeg trodde ham. - Du kødder. En "vennlig" thayaner?
- Jeg snakker sant. - Du snakker dritt.
Han løy, og du døde for ingenting.
- Vi må finne en annen vei inn i hvelvet. - Nei, jeg har hørt om Xenk.
En paladin. Han hjalp Enclave bekjempe Talosprestene.
Jeg også.
Onkelen min sa at Xenx avverget en beholder med et spisset gresskar.
- Et spisset gresskar? - Noe skarpt.
Thayanerne er mordere. Nok om det.
Hva?
- Jeg har også hørt om ham. - Nei.
Han kjempet med fetteren min, som sier han er en god mann.
Dere kan finne Xenk og flette håret til hverandre.
Jeg finner en annen måte.
- Hva feiler ham? - Han har historie med thayanerne.
Jeg vet hvordan du har det. Men vi har dårlig tid.
Jeg ville forrådt Zia.
Nei. Du ville gjøre det for å redde henne og Kira.
Om Xenk er et rasshøl, deler jeg ham i to.
- Søtt av deg. - Hva har vi å tape?
Noen som vet hvor Xenk er?
Jeg hørte han jobbet med Harpers i Mornbryns Shield.
- Flott! Harpers. - Hva har han imot Harpers?
- Han har historie med dem også. - Greit, la oss gå.
Unnskyld meg?
- Jeg lever fortsatt. - Ja visst.
- Hva er yndlingsboken din? - Vanskelig å velge en.
- Femte spørsmål? - Jepp.
- Bra. - Med tanke på historiske verker, -
- The Fanged Tome av Lykanthus Szar.
Det var bare det fjerde spørsmålet.
Hallo?
Fanden.
Dra!
Kom an, vi trenger flere!
Den lever!
Takk!
- Han er interessant. - Jeg har sett bedre.
- Gå og snakk med ham. - Gjør det selv.
Jeg har dratt katter ut av fisk.
Xenk, er det?
Jeg vil ikke svare på det før jeg vet hvem jeg taler med.
Jeg er Holga Kilgore.
Dette er Simon, Edgin og Doric.
- Hva fører dere til Mornbryns Shield? - Du.
Vi prøver å finne avsperringshjelmen.
Avsondring.
Mange liv har blitt tapt for den.
Å snakke om det ville forringe deres ofre.
- Janklee. - Janklee til deg også, gode herre.
Du er kjent som en mann av ære og integritet, -
- og jeg kan forsikre deg at vi ønsker den hjelmen av edle grunner.
- Ja. Vi skal røve noen. - Holga!
Ikke hvem som helst. Forge Fitzwilliam.
- Og partneren hans, røde magiker fra Thay. - Bli med meg.
- Hva er dette stedet? - Et Harper-tilfluktssted.
Vennen din, Edgin, visste vel det allerede.
- Hvordan visste du at jeg var en Harper? - Du har kanskje avsverget eden, -
- men eden din har ikke avsverget deg.
Bare fordi det høres bra ut, betyr ikke det at det stemmer.
Hvorfor røve Fitzwilliam?
Han stjal Edgins datter og mange skatter fra oss.
- Og gjenopplivningstavlen. - Han trenger ikke å vite alt.
Jeg bare...
Med andre ord er Forge en grisunge.
- Du klandrer moren hans, altså. - Hva?
- Nei, det er et uttrykk. - Jeg skjønner.
- Jeg snakker ikke uformelt. - Du er ikke så morsom.
Allierer Fitzwilliam seg med en rød magiker, -
- er nok dette mer enn bare politisk.
For over et århundre siden var åndemaneren Szass Tam -
- en av åtte zulkirs som regjerte Thay.
- Flott, en historietime. - Tams lengsel etter makt var urokkelig.
På kvelden før solvervet, -
- samlet innbyggerne i hovedstaten seg til en feiring.
Uvisst for dem og medregentene hans, hadde Tam sin egen plan:
å iscenesette et uhellig kupp.
Han slapp løs Beckoning Death, -
- en trolldom som fortærer sjelen til alle som skuer den, -
- og gjør dem til slaver av hans vilje.
Med hjelp fra røde magikere opprettet Szass Tam en hær med udødelige, -
- som tillot ham å kapre hele nasjonen.
Makten til Szass strekker seg bare til Thays grenser.
Jeg tror ikke at de er fornøyde -
- før de har infisert hele Faerûn med ondskapen sin.
Ferdig? Vi vet at røde magikere er slemme.
Forge også.
Om de hjalp ham få makten, hva får de ut av dette?
Vi har visst en felles fiende. Gi oss hjelmen og så feller vi Forge.
- Ingen forblir lord uten rikdom. - De røde magikerne mister dukken sin.
- Hva skjer med all rikdommen dere stjeler? - Betyr det noe?
Jeg vil ikke være medskyldig i ulovlig bruk av tjuvgods.
Greit. Vi deler det med landsmennene.
- Sverg på det. - Hva?
Legg hånden din på Harpers segl og sverg på at du vil dele ut rikdommene -
- blant landsmennene i Neverwinter.
Greit, fint.
Fortsett, Ed.
Sverg på at du deler ut Forges penger.
Jeg sverger at jeg -
- deler ut Forges penger til landsmennene i Neverwinter.
Behold denne.
Du tror kanskje ikke på ordene dine, men det gjør jeg.
- Ja. Bra for deg, Simon. Hold denne. - Hvor er hjelmen?
- I Underdarks indre. - Underdark?
- Skulle ikke du holde den trygg? - Ingen som verdsetter livet vil gå dit.
- Herlig. - Tvert imot.
Ja. Jeg var ironisk.
Jeg synes ironi er et blad som skjærer den som bruker det mest.
Ja? Synes du det, Xenk?
Det er en inngang øst for Sverdfjellene i Kryptgardenskogen, -
- der kan vi gå ned til ruinene i Dolblunde.
Hvis jeg får lov, hvorfor tok du avstand fra Harpers?
- Det fikk konen min drept. - Jeg er lei for det.
- Ble overfallsmannen straffet? - Du mener thayanerne?
Nei. Ikke alle thayanerne er onde.
Jeg var en gutt da Szass Tam tok kontroll over Thay.
Jeg så med egne øyne trolldommens grusomhet. Ærlige menn ble monstre.
Sinnene ble tømt på et øyeblikk.
Foreldre vendte seg imot sine egne barn.
Jeg rømte, levende, -
- men evig forandret.
Du og jeg har begge mistet en del av oss selv.
Alt som betyr noe, er hva vi gjør med resten.
Dette skal jeg gjøre.
Bryte meg inn i slottet og få familien min tilbake.
Og tavlen?
- Du vil gjenopplive konen din. - Ja.
Bra.
Jeg ber deg tenke over at det vi kaller liv, er bare ett av mange.
Å dra henne tilbake til sitt gamle liv, -
- er å ta fra henne et nytt.
Kan noen andre ri ved siden av han her?
Følg meg til munningen.
- Munningen? - Underdark har mange innganger.
Dette er den minst synlige.
Jeg går sist.
Det er en dags vandring. Veien unngår innbyggerne.
Hold dere nær og vær stille.
Hva dere har hørt om dette stedet, er bare en brøkdel av de sanne farene.
Blir veien for mørk, kan dere ta hånden min og jeg vil lede dere.
Jeg sier det rett ut, jeg tar ikke hånden hans.
Vær vaktsom. Jeg stoler ikke på ham.
Selv når han hjelper oss?
- Han har noe i bakhånd. - Eneste jeg har i bakhånd er hånden min.
- Hvordan hørte han det? - Jeg hører det også.
Jeg hater deg.
Veien til ruinene er her.
Stå stille!
Rochnon.
Intellektslukere. Små, men skremmende.
De lammer målet, fortærer hjernen og tar kontroll over kroppen.
- Hva gjør vi? - Vær stille.
De tiltrekkes av tankekraft.
Jo smartere byttet er, jo mer sannsynlig går de til angrep.
Det var litt sårende.
Der er det. Den hengende byen av Dolblunde.
Hjelmen ligger på den andre siden av kløften.
Men pass på, broen er beskyttet av en gammel gnomish-felle.
Vi må følge en presis formel så vi ikke utløser fellen.
- Hva er formelen? - Ganske lett.
Fra midten bruker dere bare oddetallsblokker, -
- gå fremover, bortsett fra hvert femte steg, -
- som må være til siden.
Venstre eller høyre, -
- så lenge lederen og de bak har lik avstand.
Så fortsett dere på oddetallblokker.
På midtpunktet endrer vi til partallsblokker.
Samme mønster, men hvert fjerde steg er til siden, -
- inntil vi når de tre...
Jeg kan ha -
- satt foten min på broen.
Jeg visste ikke at den startet der.
Unnskyld.
- Den er ikke i forsvarlig stand. - Kan du ikke bruke magi til å få oss over?
Det er altfor langt for telekinese.
Jeg har noe tau i bagen min. Jeg kan knyte det fast til øksen.
Kaste den over så den setter seg i steinen.
- Du vet steiner er harde, ikke sant? - Hold kjeft.
- Hvor fikk du den? - Marlamins vandrestokk?
- Tok den fra en magiker ved Greypeaks. - Det er ikke en vandrestokk.
Det er en Hitogditstokk.
- En hva? - Skal ha en rekkevidde på omtrent 460 m.
Se her.
Hit.
Dit.
Det virker!
Se?
Trengte ikke broen en gang!
Jeg var flink.
Bra jobbet.
Jeg gir deg denne og stoler på at du vil beskytte den med livet ditt.
Det vil jeg.
Hold denne.
Det er onde her.
Er det...
Thayanske snikmordere.
Du ser eldre ut, Yendar. Er nok det fæle blodet til de dødelige.
Og du ser like motbydelig ut som sist, Dralas.
Da blir dette siste gang vi møtes.
Jeg tar meg av dem.
Jeg er glad han er på vår side.
- Vi må flykte. - Hvorfor? Du drepte dem.
Det er ikke lett å drepe det som allerede er dødt.
Klar for neste runde, Yendar?
Skynd dere!
Det er en lubben drage.
Det er Themberchaud. Han må ha funnet en ny hule.
Spiste han den siste?
Jeg har deg!
Det er en blindvei!
Simon! Opp dit!
- Takk for det. - Du ville gjort det samme for meg.
Klart.
Jævelen slutter ikke!
- Kom an! Han sitter fast! - Vi også.
Vi drukner!
- Bruk portalen! - Den kan bare brukes med det jeg kan se!
- Vil du gå fra den veggen til den? - Det er saltvann.
- Husker du trikset fra Triboar, Simon? - Lukten av nyslått gress?
Nei, flammefingeren.
- Ja, hvorfor? - Slå ham, Holga.
Vil du gjøre ham sintere?
Når jeg sier fra dykker dere under vann.
Og det er signalet ditt, Simon, ok?
- Hva ser du på? - Harper som kommer til liv.
Gå, Holga!
Igjen!
Nå!
Her forlater jeg dere. Jeg ønsker dere alt vel på reisen.
- Blir du ikke med? - Skulle ønske.
Men dette er deres eventyr.
Jeg har gitt dere verktøyene. Dere må bruke dem.
Kan du ikke bruke dem for oss?
Du er mye bedre til å slåss og strategi og...
Nesten alt, bortsett fra å snakke... Å snakke med deg er ikke kjekt.
I de tilfellene hvor troen svinner og tvilen vokser, -
- tenker jeg på de gamles lære... - Ok. Vi ses.
Og der går han.
Bare vandrer av sted.
Vandrer i en så rett linje.
Vent litt. Han nærmer seg en sten.
Går han rundt den?
Nei.
Rett over stenen.
- Hva mumler du? - Forbereder meg på å stille inn til den.
Gjør jeg ikke det, er dette bortkastet.
Det er mye press, med tanke på alt vi har gått gjennom.
Ja, jeg vet det.
Skjebnen vår er i dine hender.
Kom an.
Der er han, den store Simon Aumar.
Trollmann nedstammet fra magikerblod.
- Hvem er du? - Vet du ikke hvem jeg er?
Jeg heter også Aumar.
Du er min tipptippoldefar.
For en hjelm. Hva får deg til å tro at du er verdig den?
- Jeg tror på meg selv? - Spør du meg?
Nei, jeg... Jeg er sikker.
- Jeg er en god trollmann. - Er du det?
Det rare med magi.
Den velger hvem som får utøve den.
- Og den tolererer ikke idioter. - Hvorfor sier du dette?
Det tror jeg at du vet, -
- Simon.
- Stilte du du deg inn til den? - Går det bra?
Jeg har deg.
Hva skjedde?
- Jeg snakket med noen. - Jaså?
Min tipptippoldefar. Han var...
- ikke hjelpsom. - Snakket du med ham?
Det så ut som hjelmen fløy av da du tok den på.
Tid er annerledes der.
- Jeg prøver en ny måte. - Bra. En ny måte. Prøv det.
Du ordner dette.
Du blir bedre. Du fløy ikke så langt.
Fortsett. Det er seks timer til vi drar til Neverwinter.
- Feiler du, mister jeg familien helt. - Flott.
- Aldri sett en verre feiging. - Feiging? Du er her også.
- Greit. Jeg ordner det. - Nei.
Jeg gjør det.
- Og du vil være en Harper. - Hysj!
Å gud. Fanden.
Der er den.
Slutt å prøve å fange den.
Du må bare slippe den fri.
Ed!
Ed! Vi har et problem.
- Jeg klarer det ikke. - Hjelmen?
Jeg har brukt timevis! Jeg kommer ikke forbi det svinet!
- Som jeg sa. Og nå er jeg idioten! - Hva er dette bråket?
- Han har noen problemer med hjelmen. - Kom an, bare gjør det, Simon.
Ja, ok. Takk, Holga. Jeg bare gjør det.
Det var dette jeg sa ville skje, -
- men du lyttet ikke. - Hva mener du med at du sa det?
Han sa at vi skulle la det bli mellom oss.
Vet du hva? Fordi han er det største stabeistet jeg kjenner!
Du ber oss gjøre ting som ikke funker og skylder på oss når det går skeis.
Kan du ikke stille deg inn til den, så finner vi plan B.
Plan B? Vi gravde opp familien min. Vi dro til Underdark.
Du visste hele tiden at han ikke kunne bruke den?
Mennesker bare lyver.
Jeg løy ikke. Jeg trodde at Simon ville klare det.
Det er et par timer til lekene begynner.
Dette er hva vi gjør. Vi kan snu det.
I stedet for å dvele ved det som gikk galt, -
- la oss jobbe sammen og legge en plan!
Jeg finner en vei hjem.
- Utrolig at jeg stolte på dere. - Ja, jeg stikker også.
Jeg er lei for det med Kira.
Vi finner en annen måte. Bare ikke i dag.
Det må være i dag. Vi er ikke ferdige før hun er trygg.
- Er du ikke lei av å feile? - Nei! Det er hele poenget!
Nei! Vi må ikke slutte å feile, for i det vi gjør det, har vi feilet.
Ingen av oss her kan si at livene våre gikk den veien vi håpet på.
Ikke sant?
Holga.
Du forlot stammen din for en mann -
- som gikk fra deg fordi du var opprørt over at du forlot stammen din.
Gir du opp nå, er det slutten!
Samme for deg, Simon.
Du er en småtyv utkledd som en dårlig trollmann.
- Vil du tilbake til det? - Bedre enn å dø.
Det er verre ting enn å dø.
Og Doric, du har integritet, -
- og det siste du vil, er å fortelle Emerald Enclave -
- at du ikke fikk reddet dem. - Du kaller oss raskt fiaskoer.
- Hva med deg, Ed? - Jeg?
Jeg er mesteren av fiaskoer!
Jeg mistet alt som betyr noe, og det var min skyld.
Vet du hvem som drepte konen min?
Jeg.
Jeg tenkte at vi fortjente et bedre liv enn en Harpers ed tillater oss.
Men de røde magikerne hadde markert skatten sin.
Jeg førte dem rett til døren vår.
Jeg var så uheldig at jeg ikke engang var hjemme.
Jeg sviktet Harpers, familien min, jeg sviktet dere.
Derfor kan jeg ikke slutte.
Om du vil unnskylde meg, så setter jeg meg her -
- og lager en plan.
Flytt deg.
Jeg ville også satt meg, men det er ikke plass.
Hva med å bruke Hitogditstokken for å komme inn i hvelvet?
Jeg forklarte dette. Du kan ikke Hitogditer til et sted du ikke ser.
Det er ikke det jeg mener. Jeg sier -
- at vi legger portalen på noe, og så sniker vi det inn i hvelvet.
- Det er bare skatter som går dit. - Da legger vi portalen på noen skatter.
Forge sa at de rikeste i Baldurs Gate og Waterdeep -
- tar med verdisaker inn til byen.
De reiser på High Road. Vi kan ta en konvoi!
- Det vil være fylt med vakter. - Ja, men vaktene vokter mot folk -
- som tar ting ut av vognene, ikke legger dem inn!
- Jeg kunne kysse deg, Holga! - Prøv deg.
Perfekt. Mange takk.
Det er en fornøyelse å byde dere velkommen, -
- godtfolk av Neverwinter, til gjenopptakelsen av High Sun-lekene!
Jeg garanterer dere det mest fascinerende syn -
- på hele Sverdkysten.
Reglene er enkle:
Fem uhyggelige utfordringer. Fem grupper mestere.
De som når frem til frihetsburet går videre til neste nivå.
En ting:
Jeg oppmuntrer dere til å ikke forlate arenaen før slutten av lekene, -
- da hver enkelt av dere vil motta en flott gave!
Ok, ta meg ned.
Dette er urimelig høyt. Og ikke planlagt.
- Å nei. - Hva skjedde?
Den vender mot gulvet. Hvorfor stille den sånn?
- Fanden. - Ingenting går vår vei.
- La meg prøve. Kanskje jeg kan fikse det. - Lekene har startet.
- Vi går til plan C. - Søren. Hva er plan C?
Plan C er å gå tilbake til plan A.
- Innstill deg til hjelmen. - Hvorfor ikke kalle det plan A?
- Plan A er forgiftet. - Du vet jeg ikke kan gjøre det.
Løgn!
Du kunne ikke. Se på meg!
Husker du den jobben i Loudwater?
Du klatret ikke som en edderkopp før Jolym satt hunden sin på deg.
Da vi røvet spydet til Aoth Fezim, -
- feilet stoneskin-trolldommen inntil pilene var helt nærme.
Selv i Triboar snudde du tyngdekraften til hele teateret!
Gjorde du?
Det var et uhell.
Det var villmagi, og de var ved å drepe meg.
Nemlig!
Du er på ditt sterkeste når du tror du er på ditt svakeste.
Men du leverer.
Du skal gå inn i det hvelvet, ok?
Ikke fordi du kan, -
- men fordi du må. - Jeg arbeider videre.
Et lite hull og jeg kan komme inn som en orm.
Som en orm!
Perfekt. Ser du dette? Nå har vi plan D om plan C feiler.
Er ikke plan D bare plan B?
- Plan B er forgiftet. - Alt er forgiftet.
Her. Bruk denne til å holde kontakten.
- Det er en stein. - Det er faktisk en sendestein.
- Men de funker bare i en time. - Smart.
- Hvordan kommer vi oss inn? - Lett. Vi avleder dem.
Jeg har en god følelse om plan C.
Hva gjør du her?
Når kampen er over Blir venner elskere
Sønner omfavner mødre, brødre og fedre
En gang konkurrenter Nå er de venner
La oss feire jenter og gutter
En gang konkurrenter Nå er de venner
La oss feire jenter Feire jenter
- Du ødelegger sangen min! - Foten min sitter fast.
Fokuser, Simon.
Hvilken galskap er dette?
Jeg tror de blir mistenksomme.
Helvete fryser.
- Der! Inntrengere! - Kom an!
Kiras rom er der oppe. Finn hvelvet og så møter vi dere. Gå!
Stopp!
Der er hun!
Jeg stagger dem. Finn hvelvet.
- Sikker på at du ikke trenger meg? - Sikker.
- Trenger ikke å være så sikker. - Ta henne!
Jeg er med i tilgivelsesrådet. De gikk opp.
- Åpne opp! - Bare et øyeblikk!
Den er grei.
Du klarer dette.
- Slapp av. Ingen hast. - Der er han!
Legg den ned!
Se der. Liksomtrollmannen.
- Jeg har ikke tid til dette! - Likevel har jeg all tid som fins.
Vi dør om jeg ikke får stilt meg inn.
Da dør du som et fjols. Bedre enn å leve som et.
- Nok! Du kjenner meg ikke. - Jeg vet at du skjemmer familienavnet!
La meg stille inn!
- Ikke så lenge jeg lever. - Du lever ikke!
Du har hatt sjansen din. Nå er det min.
- Jeg tillater det ikke. - Det driter jeg i!
Unnskyld.
Det var på tide.
Simon!
- Simon, var det deg? - Det var det! Jeg klarte det!
Bra jobba.
- Det var bare jeg som holdt meg tilbake. - Som jeg sa!
- Jeg kom meg inn i hvelvet. - Vi også.
- Det er ingenting her. - Hva mener du? Alt er her. Hvor er dere?
- Hvor er du? - Under arenaen, tror jeg.
- Forge. - Denne her.
Det er ikke bra.
- Simon! Doric! Er dere der? - Hva gjør du her?
Kir!
Jeg kom for å hente deg. Vi må gå.
Du forlot meg.
Nei. Jeg vet at du tror jeg er en løgner og en dårlig far, men...
Jeg er en dårlig far.
Jeg forlot deg. Og jeg prøvde ikke å få moren din tilbake.
Jeg prøvde å...
...få konen min tilbake.
Om du kanskje hadde hatt sjansen til å bli kjent med henne -
- og elske henne som jeg gjorde, ville du forstå.
Men om du blir med meg nå, kan du få den sjansen.
Skulle tro at du kunne skille mellom datteren din -
- og en 300 år gammel magiker. Bare rolig, Kira er trygg.
Hun visste ikke at du kom.
Jeg tror ikke hun visste hvor bestemt du har blitt.
Hør her, Ed...
Jeg er lei for hvordan ting gikk.
Men om du var helt ærlig, -
- må du innrømme at Kira kan ha et bedre liv med meg.
Jeg håper det er en trøst at hun er med den faren som hun fortjener.
Og nå er jeg i en knipe, fordi jeg vil ikke se deg dø.
Og derfor forlater jeg rommet.
Hva?
- La oss i hvert fall dø med verdighet. - Hva mener du?
La oss være med i High Sun-lekene. Gi oss en sjanse.
Det er ingen sjanse. Ikke i det hele tatt.
Selv om du ville overlevd turneringen, så vil Sofina...
Det er bedre at du dør her enn at du blir med på lekene.
Nei.
De bekjempet dine menn og mine. La dem kjempe i arenaen.
De fortjener det.
Dårlig dag.
Du bør sove litt lenger.
- Er vi... - I arenaen.
Denne dusten fikk Forge til å la oss delta i lekene.
Dusten? Jeg reddet livene våre!
Og fikk oss rett over skatten.
Er det ikke mistenkelig at Sofina sa ja til dette?
Ja, hun planlegger noe. Hvor under arenaen var du?
- Husker du? - Usikker.
Det var en havn der. Jeg så vakter laste alt på et skip.
Et skip.
- Forge skjulte ikke verdisakene. - Han stjal det selv.
Han brydde seg ikke om å være lord. Det ga ham tilgang til hvelvet.
Han gjeninnførte lekene så han kunne ta mer.
Hva med Kira?
Han etterlater ikke henne. Vi må til skipet.
Jeg forstår ikke. Om Forge drar, hva får Sofina ut av dette?
Jeg kan kanskje få oss ut herfra.
Magihemmende håndjern. Jeg har også sånne på.
Akkurat når du begynner å bli flink.
- Skal vi bare gå gjennom labyrinten? - Sikkert til vi når buret?
Løp!
Følg meg!
Takk.
- Hvor er de andre? - Kom an, denne vei.
- Har du smakt Displacer Beast-kjøtt? - Nei. Smaker for vilt for meg.
Skipet er klart.
Skipet mitt er klart, så...
Kira og jeg tar vårt farvel.
Jeg håper at samarbeidet vårt har vært like tilfredsstillende for deg som...
- Kom deg ut av byen min. - Greit.
Kom dere unna!
Det brenner!
- Et minutt til og hånden ville vært tapt. - Ja, men se hva du tapte.
Kom an.
Doric? Doric!
Det må være en vei ut av arenaen.
Kom igjen!
Nei.
- Dette er ikke veien ut. - Jo, det er det.
Overlever vi dette kommer det flere utfordringer inntil alle er døde.
Vi må finne en vei rundt.
Jeg har en idé. Følg meg.
Hei! Hva er ideen din?
Hopp inn når gongongen slår.
- Inni denne? - Vil du ende opp som han der?
Det er bare i noen få sekunder.
Om vi alle er inne, hvem hiver oss ut?
- Jeg vil, stol på meg. - Alltid.
Vent.
Vent!
Nå!
Fanden! Det svir!
Vi må bevege på oss.
- Jeg har vært her. - Utstyret vårt.
Prøv disse på håndjernet ditt.
Bli med meg.
For en date nummer to, sant?
- En tur? - Ja.
Noe viktig dukket opp, men vi er trygge om vi drar nå.
Trygge fra hva?
- Hva er dette? - Et bakholdsangrep.
På båten som du skulle flykte med.
- Pappa. - Hei, kjære.
Hvorfor forteller du henne ikke hva dette er?
- Jeg vet ikke. - Det er gjenopplivningstavlen, Kira.
- Det var derfor jeg forlot deg. - Faren din har snakket sant, gull.
Det er onkel Forge som har foret deg løgner.
- Det er bare tull! - Bli med meg, Kir.
Vi drar hjem, får mamma tilbake.
Vi kan være en familie igjen.
Du tar ikke pengene mine.
Legg fra deg tavlen og gå av skipet mitt.
- Nå! - Ok.
- Hva gjør du? - Det er i orden. Vær stille.
- Jeg legger den ned. Ikke skad henne. - Ser du, Kira? Faren din kjenner meg.
Han vet at jeg vil gjøre forferdelig ting for å få det jeg vil ha.
Til og med mot dem jeg bryr meg mest om.
Til sist, er det alt som skiller en tigger...
Ingen skader gullet mitt.
Få oss vekk herfra, Simon.
Unnskyld, Ed.
Unnskyld, Forge.
- Hva snakker den om? - Hvem vet?
Tjuetusen på gråhendene!
Unnskyld for at jeg trodde ham.
Hva snakker du om? Du har ingenting å unnskylde for.
Jeg burde gjort ting annerledes.
Jeg hadde en hel unnskyldning, men jeg ga den til Sofina.
Jeg er glad i deg, Kir.
Og ingenting kommer i veien for det igjen, ok?
Jeg lover.
- Jeg er glad i deg også, pappa. - Fint å ha deg tilbake.
Vet dere hvor mye tjuvgods det er på skipet?
- Utrolig at skipet kan flyte. - Greit. Vi må holde lav profil.
Hva er det?
- Det er Beckoning Death. - Det var derfor hun trengte Forge.
Lekene brakte byen sammen for trolldommen.
Szass Tam tar Neverwinter.
Helvete.
Hva gjør vi når vi kommer dit?
Jobber med det. Hva var rekkevidden til den portalgreien?
- Litt over fire hundre meter. Hvorfor? - Jeg skal holde løftet jeg ga til Xenk.
Hva enn det er, stopp det. Nå!
- Du! Havnemesterperson. - Ser du dette?
Som lord av Neverwinter -
- krever jeg et skip med mannskap til å jage fem folk som har...
Hva er dette? Nei!
Det er gaven Forge lovet!
- Nei! - Nei!
Det er til deg. Nyt det.
Greit. Dette er ikke over før vi blir kvitt henne.
Hva enn som skjer, hold deg i skjul.
Bruk anhenget ditt.
Hvor tror dere hun er?
Hun bommet.
Går det bra?
- Hva skal vi gjøre? - Jeg ordner det.
Du aner ikke hvor mye kraft jeg har!
Nok!
Enda en Time Stop!
- Kan du motvirke den, Simon? - Nei. Hun er for sterk!
Jeg er så lei for...
Altfor lenge har jeg holdt ut Forge Fitzwilliams arroganse.
Den falske sjarmen.
Spydighetene.
Akkurat som jeg begynte å rense dette stedet -
- for dets levende dritt, våget dere å gripe inn.
Nå, mens dere dør, vær sikre på at dette ikke er slutten.
Dere skal lide i all evighet.
Unnskyld, ånden din lukter som... gamle klær.
Den er ille.
Hva er dette?
Jeg motvirket din Time Stop. Jeg har blitt bedre.
Vi distraherte deg og Kira festet håndjernet på deg -
- sånn at Doric kunne gjøre dette.
Jeg tror du tok henne.
Jeg trodde ikke at den planen ville funke.
- Du forsikret oss om at den ville. - Hei, Holga!
- Tok vi henne? - Holga?
Ja.
Ja, vi tok henne.
- Det... - Å gud.
- Det er ikke et bra punkt. - Nei, det er ok.
Her.
Simon! Hjelp henne.
Det er en rød magikers knivblad. Jeg kan ikke gjøre noe.
Hei.
- Vi lapper deg sammen. - Vær så snill, ikke dra.
- Slapp av. - Ikke gå.
Ikke sørg over meg.
- Nei. Ingen siste ord. - Jeg er stolt av det jeg gjorde her.
Jeg dør som en helt.
Og du...
Du er en god mann.
- En ekte Harper. - Hold kjeft. Du vet at jeg er en dust.
- Lov meg noe. - Ja, hva som helst.
At du tar godt vare på jenta vår.
- Hun er det beste du har gjort. - Jeg lover.
Ingen rikdom funnet Ingen guddommelig skjebne
- Nær ved å supe - Nær ved å supe
- Saften fra vintreet - Saften fra vintreet
- Med laget vårt nipper og svaier vi - Med laget vårt nipper og svaier vi
- La oss heve kruset og kaste bort dagen - La oss heve kruset og kaste bort dagen
Ree-raw! Ja, du vet
Nei!
Jeg trenger deg.
Vi kan bare bruke den én gang.
Jeg vet det.
Ikke si at du kastet den bort på meg.
Hvorfor det?
- Dette vil ikke glede Szass Tam. - Kommer han etter oss, vil vi være klare.
- Vi? - Å ja. Du liker ikke mennesker.
Noen er greie.
Hva med deg?
Går du tilbake til Harpers? Til folket ditt?
Jeg er hos folket mitt.
Mitt siste forsøk på å flørte med deg gikk ikke så bra.
Men er du villig til å prøve igjen?
- Ok, da. - Ja?
- Ro deg ned. - Ok.
Søren! Forbanna beger.
God kveld.
Du vet hva som skjedde etter dette.
Med Sofinas magi utslettet, ble Lord Neverember frisk.
Hans første offisielle tiltak var å gi Neverwinters frelsere heltemedaljen.
Og til Emerald Enclave -
- bevilget han formell beskyttelse av folket og landet deres.
Handlingene mine, selv om de var kritikkverdige, -
- førte praktisk talt til en renessanse for byen.
Jeg har bare sonet ett år av dommen min, men jeg må si at det har vært -
- en tankevekker.
Jeg har sett inni meg selv -
- og spurt meg selv:
"Hva foregår der inne?"
Og jeg har innsett at det har mye å gjøre med min mamma.
Hun var streng, tilbøyelig til raseriutbrudd...
Stopp! Vi har hørt nok.
Benådning avvist. Forhandlingene er hevet.
Jarnathan!
Nei! Jeg er så lei for det.
Jeg vet ikke hva som skjedde, unnskyld!
Hallo?
Kan noen være så snill å spørre meg et spørsmål?
Hvem som helst?