Ei sunt!
Fiți gata!
Vin încă doi prizonieri!
Fiți pregătiți pentru andocare!
Pe poziții!
Ușurel!
Poarta e securizată!
Vine prizonierul!
Super, încă un coleg de celulă.
Fără supărare, amice. Pari de treabă.
Hai să-ți facem turul. Să te acomodezi.
Asta-i găleata în care ne îngheață pișatul...
Da, cam asta-i tot.
Cum te numești, fată?
Ea e Holga. Eu sunt Edgin. Iar tu?
Am stat în multe celule. Niciodată cu o fată.
Cred că îmi va plăcea.
Să-ți dau un sfat,
lui Holga nu-i place să fie deranjată atunci când își savurează cartofii.
- E momentul ei preferat din zi. - Taci din gură!
Nicio problemă. Continuă.
Ești cam timidă?
Nu sunt chiar așa de rău, după ce ajungi să mă cunoști.
Da.
Nu fi așa.
Ne putem distra...
Cred că o să cos mănușa asta fără degete.
Pe cine încerc eu să impresionez?
Avere n-am găsit Nici divina soartă
Vino și servește Vinul bun ca sucul
Cu gașca noastră Sorbim și bem
Să ciocnim halbele Să irosim zilele
Nu mai cânta!
S-a făcut, Tobias.
Mâine vine Consiliul de Eliberare.
Nu-ți face speranțe, Ed.
Despre ce vorbești?
Jarnathan e în consiliu de data asta. El e un aarakocra.
El, dintre toți, ne poate elibera.
Nu va fi așa.
Te asigur, Holga, e ultima ta zi la tăiat gheață.
Prin autoritatea Alianței Lorzilor,
Consiliul de Eliberare își începe sesiunea,
în cazurile lui Edgin Darvis și Holga Kilgore.
Este al doilea an de încarcerare pentru infracțiunile
de furt major și escrocherie.
Sarcina acestui consiliu este să vă determine eligibilitatea pentru grațiere.
Ce ai de spus?
Mulțumesc, cancelar Anderton, și stimați membri ai consiliului.
Înainte să încep, am observat că cancelarul Jarnathan nu este prezent.
Să așteptăm?
Cancelarul Jarnathan întârzie din cauza furtunii. Poți începe.
Înțeleg. Doar că...
noi, speram că va fi și el prezent.
Începe sau renunță la declarație.
Prea bine.
Voi începe prin a vă oferi câteva detalii.
Poate veți fi surprinși să aflați că n-am fost hoț dintotdeauna.
Cu ani în urmă, devenisem membru a fracțiunii Harper,
o rețea de spioni care au depus jurământul de a lupta împotriva tiraniei
și de a îi apăra pe cei asupriți, fără să ceară ceva în schimb.
Soția mea, Zia, mi-a susținut decizia, chiar dacă cunoștea riscurile.
Ziua, îi ascultam pe mercenari,
îi opream pe bandiți,
sau chiar îi aduceam pe Vrăjitorii Roșii thayani în fața justiției.
Noaptea, veneam acasă la iubita mea soție și la fiica mea, Kira.
Sincer, au fost perioade în care am început să pun la îndoială
jurământul meu de "a nu cere nimic în schimb".
Dar soția mea mereu spunea:
"Nu trebuie să ne oferi totul, ci doar să te avem pe tine."
Pe unde e Jarnathan?
E în apropiere? Pot aștepta.
- N-ai auzit ce-am spus? - Ba da, e prins în furtună.
Doar că, din câte îl cunosc pe Jarnathan,
cred că va fi foarte receptiv la povestea mea.
N-aș vrea să mai am de așteptat încă un an...
- Și să mă întorc iar aici... - Continuă.
Sigur. Acum.
Când ești un harper, e normal să îți faci dușmani.
Uneori, acești dușmani se întorc să se răzbune.
Niciun cleric nu poate repara daunele produse de tăișul unui Vrăjitor Roșu.
N-am avut cum s-o resuscitez.
În ziua în care Zia a murit, a murit și devotamentul meu față de jurământ.
Îmi cer scuze, îmi e greu să îmi amintesc...
- Fără ca Jarnathan să fie aici. - Iar asta?
A ratat cea mai importantă parte din povestea mea!
Cum m-ar putea judeca fără să-mi cunoască motivele?
Suntem perfecți capabili să-ți judecăm cazul fără Jarnathan.
- Continuă! - Bine. Unde rămăsesem...
Noaptea, veneam acasă la iubita mea soție și la fiica mea, Kira.
Te-ai întors prea în spate! Nu mai trage de timp!
Da, scuze. Vă zic în mare.
Următoarele două luni au fost printre cele mai rușinoase din viața mea.
Atunci am cunoscut-o pe Holga.
I s-a făcut milă de mine.
Mă rog, de bebeluș.
Și Holga trăia la sapă de lemn.
Cu mulți ani în urmă, fusese alungată din tribul ei,
pentru că se îndrăgostise de un străin.
După puțin timp, devenisem ca frate și soră.
Aveam o relație bazată pe încredere și respect reciproc.
Niciunul nu aveam bani sau o metodă cinstită să-i obținem,
așa c-am decis să lăsăm metodele cinstite și să încercăm ceva nou.
Te ia cu amețeli când te gândești că ce te separă de ceea ce ți-ai dorit mereu,
poate fi la fel de subțire ca un geam de sticlă.
Poate vă întrebați cum am reușit să avem acest stil de viață criminal,
cu o fetiță acasă.
Ei bine, n-o lăsam acasă.
Grăbește-te! Fugi!
Kira nu era singurul nou recrut.
L-am luat și pe Simon, un vrăjitor mediocru,
și pe un escroc pe nume Forge, care ne-a ambiționat să țintim mai sus.
După puțin timp, devenisem o echipă.
E adevărat, eram hoți, dar aveam anumite standarde.
N-am rănit pe nimeni.
Și îi jefuiam doar pe cei care aveau din belșug.
Totul s-a schimbat când am cunoscut-o pe vrăjitoarea Sofina.
Nu știam mai nimic despre ea.
Doar că avea nevoie s-o ajutăm să jefuiască Korinn's Keep.
E o fortăreață Harper. Nu știu dacă ați auzit de ea.
Știu sigur că Jarnathan a auzit.
Fortăreața era plină de valoroase relicve, confiscate de la răufăcători,
și doar membri Harper aveau acces la seif.
De aceea apelase Sofina la noi.
La început, am refuzat-o. N-am vrut să mă înjosesc atât de mult.
Apoi, Forge mi-a spus că printre relicvele din Korinn's Keep,
se află și o Tăbliță a Reînvierii,
capabilă să aducă înapoi la viață o singură persoană moartă.
Chiar și una răpusă de tăișul unui Vrăjitor Roșu.
Cred că vă dați seama unde bat.
- Eu de ce nu pot să vin? - Scuze, Kir, dar e prea periculos.
Atunci... nu te duce.
Avem tot ce ne dorim.
Încă nu. Dar e ultimul jaf.
Crede-mă.
Capul sus, buburuză. Ne întoarcem cât ai clipi.
Nu i-am spus despre tabletă.
I-ar fi frânt inima dacă se ducea totul de râpă.
Dar...
așa a și fost.
Ne vedem în curând, iubire.
Intruși!
Acolo sunt!
Noi nu rănim pe nimeni.
E prinsă în Oprirea Timpului! Contrează, Simon!
Nu pot, Sofina e prea puternică!
Ia tăblița. Și ai grijă de Kira.
Îți dau cuvântul meu.
Să fiu sincer, chiar dacă decideți să mă condamnați la încă doi ani,
sau încă 20, dacă-i până acolo,
pedeapsa tot n-ar fi acoperi cea mai gravă crimă pe care am comis-o,
aceea de a fura dreptul fiicei mele la un tată.
Dar vă asigur, dacă alegeți să mă eliberați,
îmi voi petrece restul zilelor încercând să mă revanșez.
Ai ceva de adăugat?
Nimic.
Înainte să anunțați decizia,
vă implor să-l așteptați pe...
- Jarnathan! - Scuzați-mi întârzierea.
- Cat mă bucur să te văd! - Un pas în spate!
- Holga, acum! - Gărzi!
Dă-mi drumul, dle!
Aruncă în noi cu cartofi!
Jarnathan!
Ți-am aprobat eliberarea!
Zboară, puiule, zboară!
Încă respiră.
Ți-am spus că ne va ajuta să ieșim!
Dungeons & Dragons: Frăția Hoților
Traducerea și adaptarea: LionKing09 playSUBS Team & Subtitrări-noi Team
Nicio veste despre Kira?
N-a stat nimeni aici de ceva vreme.
Unde crezi c-a dus-o Forge?
Nu-l văd să fii plecat din Coasta Sabiei. Lui Forge mereu i-au plăcut orașele.
Niște supă pentru tine și soția ta?
- Poftim? Nu-i soția mea. - Mă vezi pe mine cu el?
- La ce buze are? - Ce scârbos. Doar băuturile.
Deci, mergem cu barca până la Baldur's Gate,
iar apoi o luăm înspre nord.
În timp ce îl căutăm pe Forge, o să-l vizitez pe Marlamin.
Chiar vrei să te legi la cap?
- Dacă nu vrea să-ți vorbească? - Nu e despre ce vrea el.
- Bine. - Ci să ne luăm rămas bun.
Te-a anunțat printr-o scrisoare că nu mai e soțul tău.
Nu-i un rămas bun suficient?
- N-ai cum să înțelegi. - Nu înțeleg.
E clar că nu înțeleg.
Nu cumva e...
Nenorocitul.
Forge e Lord al Neverwinter.
Cum o fi reușit clovnul ăla?
Atât timp cât Kira e cu el, nu-mi pasă.
Vino. Plecăm.
Mulțumim. Ce au buzele mele?
- Sunt prea mari. - Poftim?
Multora le plac buzele mele.
N-am mai văzut locul ăsta atât de aglomerat.
Or fi venit mulți pentru Jocurile Înaltului Soare.
Da, tata m-a dus și pe mine la ultimul, înainte să fie interzise.
A câștigat cineva?
Un concurent a ajuns în runda finală,
dar un monstru l-a înfulecat de la brâu în sus, deci...
nimeni.
Mă bucur să văd că Forge nu și-a pierdut modestia.
- Cat timp a trecut? - Doi ani.
Întrebam de cât timp așteptăm aici.
Tată.
Holga?
Kira.
- Mi-a fost atât de dor de tine. - Vino încoace, buburuză.
- Vino. - Bună.
M-am gândit la tine zilnic.
Ți-am făcut ceva.
- Ce sunt? - Mănuși!
Mulțumesc.
Ți-a fost bine?
Unchiul Forge a avut multă grijă de mine.
"Unchiul" Forge?
Haideți. Vrea să vă vadă.
Încă port medalionul de la tine, Holga.
Uneori, îl folosesc să mă furișez prin castel.
- E ciudat să vă văd aici. - Kir, să-ți spun ceva.
Vreau să știi că îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Am riscat.
Și am pierdut.
De ce te uiți așa la mine?
Pentru că te porți de parcă n-a fost vina ta.
Uite-i c-au ajuns!
Vechi prieteni.
Ce surpriză minunată. Vino încoace.
Văd niște firicele gri?
Da, dar îmi plac.
Sunt ticăloase, dar te fac mai matur.
Arăți ca... oare ca ce arăți?
Arăți ca un pescar bine citit, dar care are secrete.
Iar tu, Holga.
Știu că nu-ți plac îmbrățișările.
Dar am nevoie de una. Te rog?
Știu că ultimii ani au fost groaznici,
dar, să fiu sincer, credeam că veți fi închiși mai mult timp.
Am avut o... eliberare anticipată.
- Pentru bună purtare. - Da, bună purtare.
Înțeleg.
Bun venit. Bine ați revenit.
Ceaiul e grozav, grozav de fierbinte.
Din nou.
Kira, trebuie să vorbim cu personalul din bucătărie,
pentru că nu e nevoie să fie atât de fierbinte.
Da, ceaiul e cam fierbinte. Cum ai ajuns Lord al Neverwinter?
Da. Înainte să fii dus la închisoare, mi-ai cerut să am grijă de Kira.
N-am luat-o prea în serios.
Dar, la un moment dat, am privit-o în ochi,
iar atunci mi-am dat brusc seama că trebuie să devin un om mai bun.
Evident, n-am putut înapoia comorile pe care le-am furat,
iar atunci când Lord Neverember a căzut bolnav,
am profitat de oportunitatea de a face o schimbare.
Banii de la Korinn's Keep m-au ajutat să-mi încep campania.
Dar, să fiu sincer...
nu reușeam de unul singur.
Uite-o că vine!
V-o amintiți pe Sofina.
- Încă lucrezi cu ea? - Din cauza ei am fost prinși.
Nu-i adevărat. Fără ea, toți am fi fost prinși.
De atunci, a devenit...
sfătuitoarea mea principală.
Ceaiul e fierbinte, scuze. Încă fierbe.
Sofina.
Vrei să...
Sigur.
Bun. Mulțumesc.
Nu mă gândeam că îți vei băga degetul în el.
O să-l beau mai târziu.
Dacă faci bine să ne dai tăblița, Kira, Holga și eu vom porni la drum.
Normal că de asta te-ai întors.
Nu pentru mine. Ci pentru Tăblița Bogățiilor.
Bogățiilor?
Nu, pentru Tăblița Reînvierii.
Pardon, ce vorbești?
Pentru ea am fost de acord cu jaful.
Asta ți-a băgat în cap? Că te-am lăsat pentru niște avuții?
I-am spus adevărul. Merită să-l știe.
Te-a mințit, Kira.
Am vrut... s-o aduc înapoi pe mama ta.
Ed, pe bune, știu cât tânjești după iertarea ei,
dar, te asigur, nu faci bine că o minți în continuare.
Ești un șarpe!
Știi prea bine ce căuta.
De ce nu mi-ai spus, dacă ai făcut-o pentru mama?
N-am vrut s-o pierzi iarăși, dacă nu ne ieșea planul.
N-o poți învinovății pe săraca fată că n-are încredere în tine.
Până la urmă,
minți de când ai pus piciorul în cameră, nu-i așa?
- Ați evadat? - Ca să venim la tine, buburuză.
Kira, privește-mă.
Îți jur, am mers să iau Tăblița Reînvierii.
Am făcut-o pentru mama, pentru noi. Te rog să mă crezi.
Mi-ai zis să te cred și când m-ai părăsit.
Kira, nu. Așteaptă, Kira!
Acordă-i puțin timp.
A avut la dispoziție ani de zile să fie supărată pe tine.
Și tu ai avut timp în acești ani s-o întorci împotriva mea.
Nu-i adevărat.
Vorbeam foarte rar despre tine.
- Dă-i obiectul pentru care a venit. - Tăblița?
Nu cred că vreau s-o returnez.
Nici pe fiica ta, apropo.
Ticălosule!
Sunteți în podea!
Urăsc să vă văd așa.
Sofina e o vrăjitoare foarte, foarte puternică.
Trebuia să învățați asta de la ultima dată când v-a prins.
Planul tău a fost să fim prinși.
Nu, voiam ca tu și Simon să fiți prinși, dar el a reușit cumva să scape.
După atâția ani împreună, ne-ai trădat pentru vrăjitoarea asta?
Nu te încrede niciodată într-un escroc.
Dar...
Kira e foarte fericită,
avem multă grijă de ea,
iar eu am ajuns s-o iubesc ca și cum ar fi a mea.
Nu m-a atras niciodată rolul de tată, până când am devenit unul.
Să ai o persoană care te admiră,
care îți permite s-o modelezi după propria ta imagine...
E ca și cum ai fi un zeu!
Stați puțin, sunt și Zeu și Lord. M-am învârtit bine!
Blackwood?
Poți să-i duci înapoi la închisoare?
Să nu uiți să iei recompensa.
Trebuie să plec.
Îi aștept pe doi dintre cei mai bogați oameni din Baldur's Gate și Waterdeep,
să discutăm despre Jocurile Înaltului Soare, care au revenit!
Ce ziceți de asta?
Mă bucur că v-am revăzut.
Holga! Holga!
Omoară-i pe amândoi.
- Trebuie s-o scoatem de-acolo. - Așa vom face.
Dar trebuie să ne gândim la noi acum.
- Da. Ai vreun plan, nu? - Știu că tu n-ai.
În genunchi.
Frumoasă secure.
E făcută de Ghelryn Foehammer?
Cum ți-ai dat seama?
După incrustația de pe mâner.
Ce greutate are? O poți folosi cu o mână?
E din oțel negru.
Foarte tare.
Capurile jos.
Așteaptă!
Cu ce o cureți?
Ești pe cale să fii decapitată.
Asta te interesează acum?
Dacă nu te deranjează.
Cu ulei de in fiert. O dată pe lună.
Ar trebui o dată pe săptămână. De aceea prinde rugină pe mâner.
- Bine. Treci la tăiat. - Da, treci la tăiat.
Pe ea!
Opriți-o!
Ai noștri sunt!
- Înainte să părăsim orașul... - Luăm ulei de in, știu.
Cioc, cioc.
Voiam să mă asigur că ești bine.
Știam că îl voi revedea într-o bună zi.
Speram doar că va fi diferit.
Trebuie să înțelegi că...
atunci când a pierdut-o pe mama ta,
s-a pierdut și pe el.
De ce-a mințit despre tăbliță?
Poate a fost rușinat să recunoască câte a sacrificat, pentru atât de puțin.
Ar fi bine să vorbesc cu el.
Ce e?
A plecat, draga mea. A plecat.
I-am dat Tăblița Bogățiilor,
iar el a plecat.
Și Holga?
Îmi pare rău.
Vreau să știi că indiferent că el a plecat,
eu mereu voi fi aici.
Știu.
Faptul că vezi binele din mine,
mă face să cred că ar putea chiar exista.
Putem trimite un mesaj printr-o săgeată în camera ei.
- Dacă o nimerește? - E un risc pe care ni-l asumăm.
Să-mi omor fiica cu o săgeată? Nu putem risca.
Chiar dacă ar primi mesajul, n-ar veni. Ea îl consideră...
pe Forge tatăl ei.
Trebuie să pătrundem în castel și s-o luăm chiar noi.
E o nebunie, Ed.
Castelul Never e mai păzit decât Korinn's Keep, și știi ce a fost acolo.
Ne trebuie o echipă.
O echipă? Cine crezi că ne ajută?
- N-avem cu ce-i plăti. - Nu, dar Forge are.
A spus că cei mai bogați oameni vin să participe la Jocurile Înaltului Soare.
- Seiful va fi plin de comori. - Da.
Să nu mai menționăm tăblița.
Iar apoi, Kira va ști...
C-am abandonat-o din motive bune.
N-aș pune-o chiar așa, dar da.
Pe cine să luăm în echipă?
Mă întreb dacă Simon mai e în Triboar.
Simon e un vrăjitor groaznic.
Nu l-am văzut de doi ani. Sigur e mai bun acum.
Nimeni nu poate aprinde o lumânare așa.
Ce ziceți de asta? Vă place mirosul de iarbă proaspăt cosită?
Mirosiți? E iarbă proaspăt cosită.
Ăla mic a meu de cinci ani poate face trucul ăsta.
Dar poate face asta?
Boo!
Nu e mai bun.
Nu cred că are legătură cu actul lui.
E destul de greu să devii atât de încețoșat.
Oricine poate deveni foarte încețoșat, dar doar puțin...
aici e adevărata magie.
Chiar e...
Ce? Ce-a fost...
Stai puțin!
Ne ceordește lucrurile!
Nu-i ceea ce credeți. Face parte din truc.
Ne minte.
Puneți mâna pe el!
Vrajă scut!
N-a fost vraja scut.
Nu-mi place spectacolul ăsta.
Ești un om mort!
- Simon? - Holga!
- Mai rămâi la un act? - Scoateți-mă de-aici!
Vă puteam avertiza că Forge e un nemernic.
De îndată ce-am plecat de la criptă, Sofina a încercat să mă omoare,
iar el s-a uitat nepăsător.
Se zvonește că l-a îmbolnăvit pe Lordul Neverember,
să deschidă calea pentru Forge.
Vrăjile ei sunt la alt nivel.
Nu te vinde ieftin. Ți-am văzut spectacolul.
Da, o poți ataca cu mirosul de iarbă proaspăt cosită.
Ești amuzantă.
Nu te învinovățesc că vrei s-o salvezi pe Kira,
și îmi surâde ideea să-l doborâm pe Forge de pe tron,
dar jefuirea Castelului Never nu merită riscul.
Dar să-ți jefuiești audiența merită?
- Cat de falit ești? - Disperat de falit.
Plănuiam să dorm în teatru la noapte.
- Dar acum pare ceva imprudent. - Deci?
Știm măcar ce fel de vrajă protejează cripta?
- Vom afla! - Cum?
Te vei furișa pe lângă toată Garda Castelului?
Eu? Nu. Un druid, cu abilitatea de a lua Formă Sălbatică.
Poate intra și ieși nevăzut în formă de...
- Șoarece, ori... - Căprioară.
Da, căprioară! Se va amesteca cu celelalte din castel.
Nu-ți bate joc de mine.
Unde găsim un druid?
Cunosc eu unul. Pe Doric.
Ea e cu adevărat unică.
Sună romantic.
Da, a fost. Pentru mine.
Ei, însă, i s-a părut neatractivă lipsa mea de stimă.
Nu-i punctul tău forte.
Mulțumesc.
În numele lui Forge Fitzwilliam,
prizoniera e condamnată la moarte prin dezmembrare,
pentru crima de a-l vorbi de rău pe liderul nostru.
Enclava Smaraldului nu va ceda niciodată!
Dreptatea nu poate fi omorâtă!
La comanda mea.
- Doric a ta e puțin cam îndrăzneață. - Fiți gata!
Ea nu-i Doric.
Avansați!
Ucideți-o!
Avansați!
Ea e Doric.
- Ce animal zici că e? - E un urs-bufniță.
- Cat mai avem de urcat? - Ajungem acum.
- Stați pe loc! - Așteaptă! Eu sunt.
- Simon. - Simon și mai cum?
Asta a durut!
Simon Aumar. Vrăjitorul.
Te-am curtat.
Ai spus că te întristez.
Nu că am făcut ceva, dar prin felul meu de-a fi.
- Da. - Da!
Ce cauți aici?
- Ne trebuie o căprioară. - Nu-i adevărat.
Vrem să-l doborâm pe Forge Fitzwilliam.
Cum de te-ai mutat aici?
M-am născut din niște oameni ce nu și-au dorit un copil tiefling. (om-demon)
Elfii de pădure m-au luat sub aripa lor.
Am intrat în gruparea Enclava Smaraldului, ca să-i protejez.
Un alt motiv bun să ni te alături.
Ești singura care se poate furișa în castel nevăzută,
să ne spui cu ce-avem de-a face.
După cum vă puteți da seama, n-am încredere în oameni.
Vă consider odioși și egoiști.
Iar eu te consider cam răutăcioasă.
Dacă ajută cu ceva, sunt doar pe jumătate om.
Dar ești un vrăjitor slab.
Nu, Simon... e un vrăjitor puternic!
E descendentul lui Elminster Aumar.
Singura cale de a reuși e să ai încredere că se poate realiza.
- El n-are. - Da, are dreptate.
Poate că Simon n-are mintea mea, ori tăria lui Holga,
dar atunci când contează mai mult, omu' ăsta se bagă.
- De asta l-am și ales. - E și singurul vrăjitor pe care îl ști.
Holga, nu ne ajuți.
Tu ce plus aduci echipei?
Eu? Sunt planificator. Știi ce spun? Fac planuri.
Ai făcut deja planul, ce valoare mai ai acum?
Dacă planul eșuează, cel existent, pot să fac un plan nou.
Așadar, faci planuri care eșuează.
- Nu. - Cântă și la lăută.
Holga, n-are însemnătate. Crede-mă, sunt indispensabil.
Ei bine...
niciunul din planurile noastre de al doborî pe Forge n-a mers.
Am îndrăznit să adresăm întrebări despre venirea lui la putere,
așa că ne-a declarat inamici.
A început să ne distrugă căminele
și să ne execute oamenii.
Dacă nu-l oprim pe Forge urgent,
nu va mai rămâne nimic de apărat.
N-o fac pentru bani.
O fac pentru cei care m-au primit când n-aveam unde să merg.
Păstrăm noi partea ta.
Îți simt nerăbdarea.
Szass Tam.
Mereu ai fost discipola pe care mă bazez cel mai mult.
Îndepărtează-ți pelerina.
Nu-i nevoie să-ți ascunzi pecețile de mine.
Mai degrabă aș fi tăiată și spintecată,
decât să mai stau încă un ceas cu Forge Fitzwilliam.
Omul e insuportabil.
Dar n-am fi ajuns atât de departe fără "farmecul" său.
Cei vii au murdărit lumea asta destul.
Consolează-te cu gândul că munca ta e aproape de final.
Aici erai!
Ți-ai dat pelerina jos, observ.
Ar fi mai bine s-o pui înapoi.
Știi tu, Vrăjitoarele Roșii din Thay
nu-s la fel de populare, cât ar trebui, în afara orașului Thay.
Și, desigur, vei fi considerată și mai puțin populară.
Dar, departe de mine gândul de a-ți spune vreodată ce să faci.
Caldwell și Piradost au sosit.
Voiam să le...
Groaznic, așa-i? Trebuie să fac ceva cu scaunele astea.
Sunt cam...
Veți observa c-am luat toate măsurile imaginabile
să vă protejăm bunurile pe care le puteți alege, sau nu,
să le pariați pe parcursul Jocurilor Înaltului Soare.
Avem acum grilaje în fiecare aripă a castelului.
Dacă se trage alarma,
nimeni nu intră sau iese.
Și aici este...
cripta în sine.
Consiliera mea șef, Sofina, vă poate da toate detaliile.
Este protejată de Sigiliul Arcan a lui Mordenkainen.
Ei bine...
poate că nu toate detaliile, dar,
ajunge să adaug că e o vrajă foarte puternică.
Pot să întreb ce te-a determinat să reiei Jocurile?
Lordul Neverember le considera prea brutale.
Eu și Lordul Neverember suntem doi oameni foarte diferiți.
De exemplu, eu prefer să fiu pregătit. El, într-o stare vegetativă.
Ești groaznic.
Pot fi obraznic. Dar...
adevărul este că Jocurile unesc orașul mai bine decât orice.
Iar rolul guvernului nu este să le refuze oamenilor plăcerile.
Sau să le nege bogătașilor ca voi să profite de pe urma lor.
Cine vrea răcoritoare?
Liniște!
O Formă Sălbatică e printre noi.
Stai!
Oprește-te!
N-o pot prinde!
Deci, chiar s-a transformat în căprioară.
Doar la final.
- Ești absolut sigură despre Sofina? - I-am văzut pecețile.
Normal că n-am putut să-i contracarez Oprirea Timpului.
Forge știa de la bun început. O ține pe fiica mea lângă o Vrăjitoare Roșie.
Cripta e protejată de ceva numit "Sigiliul Arcan a lui Mordenkainen".
Mordenkainen?
- Da. - Ce păcat.
- De ce? - Dacă are Sigiliul lui Mordenkainen,
n-avem cum să intrăm. E de nepătruns.
Nu-l poți deschide cu o vrajă?
Iar începem.
Urăsc că toată lumea crede că poți rezolva orice cu o vrajă.
Există limite. Nu-i o poveste de culcare.
- E lumea reală. - Și nu poate fi deschisă?
Nu. Adică, poate dacă eram cel mai bun vrăjitor din lume. Deci, nu.
Sau dacă am avea Casca Disjuncției.
Ce să avem?
E o cască care dezactivează toate descântecele din apropiere.
Dar nu mai contează. A dispărut cu secole în urmă. Suntem terminați.
Stai puțin.
Care-i problema? Putem găsi casca aia.
Chiar dacă o găsim, n-o pot folosi fără să mă conectez la ea.
Poți s-o faci. Știu că poți.
- Dacă o spui nu înseamnă că e așa. - Dacă o spui tu, așa e.
- Dar nu pot. - Ba da, poți.
- N-o voi face. - Spune.
- Nu! - Bine.
Putem păstra conversația între noi?
- Nu vreau să stric moralul grupului. - Ce moral?
- Holga știe unde e casca. - Serios?
Tribul meu s-a luptat cu Cultul Dragonului pentru ea, la Evermoors.
Îi putem întreba unde au dus-o.
Bătălia a avut loc acum un secol. Sunt morți toți.
Și? Întreabă-i printr-o vrajă.
Tocmai a ținut un discurs despre cum nu poate face orice cu o vrajă.
De fapt, aș putea face ceva.
Poți să învii morții?
Nu pot să-i înviu,
dar am un simbol care îmi permite să le pun întrebări cadavrelor,
iar apoi se întorc la starea lor.
- Bleah. - Da, e cam oribil.
E cam minunat.
Plecăm în Evermoors. Mulțumim, Simon, pentru băuturi.
Serios? Nu cred...
Plătește-le cu o vrajă.
Forma Sălbatică o fi împreună cu foștii parteneri ai lui Forge.
Sau Forge ne lucrează pe la spate?
Cât timp are profit,
nu se va amesteca în cuceririle lui Szass Tam.
Îi voi găsi pe hoți.
Înainte să pleci,
să știi că oamenii din spate le-au permis să scape.
Am înțeles.
E un thayan!
Ed.
- Da? - Uite unde-am ajuns.
În Marlamin? Serios?
De ce ți-ai face una ca asta?
Vreau doar să-mi iau niște lucruri.
A vopsit obloanele.
Frumos.
Holga!
Bună, Marlamin.
- El e Marlamin? - Da.
Toți am rămas puțin surprinși când l-am întâlnit prima oară.
Credeam că ești închisă pe o perioadă mai lungă.
Am evadat de-acolo.
Nu te-ai schimbat.
Tu ce-ai mai făcut?
Ca de obicei.
Am o grădină. Lucrez la cartea mea.
Văd că mai ai toiagul de la mine.
Da.
Poți să-l iei cu tine, dacă vrei.
- Gwinn n-are nevoie. - Gwinn?
- Ești acasă, dragule? - Sunt aici.
Am strivit niște bătăuși la...
Bună.
- Ea cine e? - Gwinn, ea e Holga.
Am auzit multe despre tine.
Aș da mâna cu tine, dar...
Sunt încântată.
Cât stai în oraș?
Sunt doar în trecere.
Merg să vorbesc cu niște cadavre, la sud de Nesme.
Nemaipomenit.
Merg să mă pregătesc pentru cină. Ce mâncăm?
Am pregătit o gâscă și niște fructe de pădure.
- Mă bucur să te cunosc, Holga. - La fel.
- De când sunteți... - De un an.
Te face fericit?
Mai fericit decât mine?
Ce pot să spun, ea își câștigă existența cinstit.
Nu-și bea mințile.
Și nu mă face să suspin în orele târzii,
întrebându-mă unde o fi.
Aveam probleme.
Am fost alungată din tribul meu, ca să pot fi cu tine.
Și eu am încercat să fac o casă pentru noi, ca să poți uita.
Dar niciodată n-ai reușit.
Gwinn pare drăguță.
Meriți.
Mulțumesc.
Când ai plecat, mi-am pierdut familia.
Am fost norocos să-mi fac alta.
Și îți doresc la fel și ție.
Draga mea, Ho-Ho.
Îl vom doborî pe Forge.
Îi voi arăta lui Marlamin și tribului de elfi ce-au pierdut.
Avere n-am găsit Nici divina soartă
Vino și servește Vinul bun ca sucul
Cu gașca noastră Sorbim și bem
Să ciocnim halbele Să irosim zilele
Noroc!
Munca poate aștepta
Am văzut oameni nebuni
Care în loc să se bucure, plâng
Noroc!
Munca poate aștepta
Am văzut oameni nebuni
Care în loc să se bucure, plâng
Atâția din neamul meu și-au dat viețile în bătălia asta.
Mereu m-am gândit că voi fi îngropată într-un loc sacru ca acesta.
Da.
Are cineva o lopată?
Simon, cum funcționează?
Citesc incantația pe simbolul clericului.
E aici pe undeva.
L-am găsit!
După ce mortul învie, îi putem pune cinci întrebări,
după care va muri din nou și în veci nu se va mai ridica.
De ce cinci întrebări?
- Nu știu, așa merge. - Pare abuziv.
- Putem să-i dăm drumul? - Sigur.
Încântător.
Poate nu o rostesc bine.
Nu m-am speriat, doar am tresărit.
Să vedem.
Ai fost omorât în Bătălia de la Evermoors?
- Da. - Super!
Adică, nu și pentru tine. Condoleanțe.
Încă patru întrebări, nu?
Da.
Nu, asta nu era adresată ție.
Se pune ca întrebare?
- Da. - Fir-ar!
Răspunde doar când vorbesc cu tine, bine?
- Da. - De ce-ai zis și "bine?"?
N-am zis.
Super. Unde-i lopata?
Toke Horgath.
În timpul bătăliei, ai văzut Casca Disjuncției?
Era în posesia șefului meu, Stanhard Grimwulf.
Bine.
Și ce-a făcut Stanhard Grimwulf cu ea?
În timp ce sectanții ajungeau pe creastă, știam că îi depășisem la număr.
Dar avantajul nostru n-a însemnat nimic în fața dragonului Rakor.
Horgath!
Ia-o și fugi.
Ascunde-o de Rakor cu orice preț!
Am înțeles, dle. Nu vă faceți griji.
E ultimul lucru pe care mi-l amintesc.
Da, ei bine...
Mulțumim de ajutor.
Să căutăm mormântul lui Stanhard Grimwulf.
Așteaptă!
Nu-i pui și celelalte trei întrebări?
Ce să-l mai întreb? Deja ne-a spus tot ce știe.
Nu-l poți lăsa așa. Uită-te la săracul.
Bine.
Care-i mâncarea ta preferată?
Ovăzul. Stai, orzul!
Măi să fie.
Îți plac pisicile?
Nu prea.
Bine.
Cât face doi adunat cu doi?
Nu mă am cu matematica.
- Nu te simți mai bine? - Nu.
Adeseori,
cea mai bună decizie pe care un lider o poate face,
e când să se retragă.
Am dat comanda.
I-am poruncit comandantului meu să ducă casca
celui mai rapid călăreț al nostru, Ven Salafin.
Dacă putem trece peste creastă...
Nu din nou.
Era dimineața bătăliei.
Când am ieșit din cadă, mi-a alunecat piciorul.
Și te-ai întors la luptă?
Nu, am murit. De la căzătură.
Dar Stanhard Grimwulf a spus că a dat casca lui Ven Salafin.
Tu ești, nu?
Eu sunt Sven Salafin. Ven e fratele meu.
E un coșmar.
Ven e bine?
Am fost rănit și mi-am pierdut calul,
în timp ce fugeam de la bătălie.
Nu mi-a păsat de viața mea.
Trebuia doar să protejez casca.
A venit un thayan, care avea pecetea lui Szass Tam.
Așteptam să mă lovească mortal.
Dar n-a făcut-o.
Avea un comportament blând.
Mi-a spus că îl cheamă Xenk Yendar.
Fugise de la Szass Tam și trăia în exil.
Înainte să mor, mi-a promis că va proteja casca.
Nu știu de ce, dar l-am crezut.
Glumești? Un thayan blând?
Spun adevărul.
Spui prostii.
Thayan-ul te-a mințit și ai murit degeaba.
S-a zis cu casca. Va trebui să găsim o altă cale să intrăm.
Nu, am auzit de Xenk.
E un cavaler. I-a ajutat pe enclavi să-i învingă pe Clericii din Talos.
Și eu cunosc numele lui.
Unchiul mi-a spus că Xenk i-a ținut piept unui Privitor,
folosind doar o coajă ascuțită.
- O coajă ascuțită? - Ceva ascuțit.
Thayanii sunt ucigași. Punct.
Ce-i?
- Am auzit și eu de el. - Nu cred.
A luptat cu vărul meu în Anauroch. A spus că e un om bun.
Puteți merge toți să-l găsiți pe drăguțul de Xenk și să vă împletiți părul împreună.
Eu voi găsi o altă cale.
- Care-i problema lui? - Are un trecut cu thayanii.
Știu cum te simți. Dar rămânem fără timp.
Ar însemna s-o trădez pe Zia.
Nu-i adevărat. Ar însemna s-o salvezi pe ea și pe Kira.
Dacă Xenk se dovedește a fi un nemernic,
îl tai în două.
- Ești foarte drăguță. - Ce-avem de pierdut?
Știe cineva unde stă idiotul de Xenk?
Ultima dată am auzit că lucra alături de harperi, în Mornbryn's Shield.
Super! Harperi.
Ce-are cu harperii?
Are un trecut și cu ei.
Să mergem.
Mă scuzați?
Sunt încă în viață.
Da.
Care-i cartea ta favorită?
E greu de ales doar una.
- Era a cincea întrebare? - Da.
Dacă vorbim de cărți istorice,
aș alege "The Fanged Tome", de Lykanthus Szar.
Ați pus doar patru întrebări.
Alo?
Fir-ar.
Sus! Sus!
Mai mult! Haideți!
E în viață!
Mulțumim!
Mulțumesc, dle.
- A fost interesant. - Am văzut și mai interesant.
- Ed, du-te vorbește cu el. - Du-te tu.
Și eu am scos pisici din pești.
Xenk, te numești?
Prefer să nu răspund,
fără să știu cu cine vorbesc.
Sunt Holga Kilgore.
Ei sunt Simon, Edgin și Doric, acolo în spate.
- Cu ce ocazie în Mornbryn's Shield? - Pentru tine.
Încercăm să găsim Casca Disfuncției.
Disjuncției.
Multe vieți s-au pierdut în apărarea acelei căști.
Să vorbim despre ea, ar însemna să le diminuăm sacrificiul.
Mulțam'.
Mulțam' și eu, bunele domn.
Ești cunoscut drept un om onorabil și integru,
iar eu te asigur, motivele pentru care ne dorim casca sunt în întregime nobile.
Da, vrem să jefuim pe cineva.
Holga!
Nu pe cineva, pe Forge Fitzwilliam.
Și pe Vrăjitoarea Roșie din Thay, cu care s-a aliat.
Veniți cu mine.
Ce loc e ăsta?
Un sanctuar Harper.
Sunt sigur că prietenul tău, Edgin, știa deja.
Cum ți-ai dat seama c-am fost un harper?
Poate c-ai renunțat la jurământ,
dar jurământul n-a renunțat la tine.
Doar pentru că ce-ai spus e simetric, nu înseamnă că nu e o prostie.
De ce vreți să-l jefuiți pe Fitzwilliam?
I-a furat fiica lui Edgin și nenumărate multe comori.
Și o Tăbliță a Reînvierii.
Nu trebuia să știe despre asta.
Spuneam doar...
Cu alte cuvinte, Forge e un fiu de târfă.
O învinovățiți pe mama lui pentru cât e de corupt.
Poftim?
Nu, e doar o expresie.
Înțeleg.
Nu folosesc expresii colocviale.
Nu ești prea comic, așa-i?
Dacă Fitzwilliam s-a aliat cu o Vrăjitoare Roșie,
au mai multe intenții, nu doar cele politice.
Acum un secol, necromantul Szass Tam
a fost unul dintre cei opt zulkirs care conduceau națiunea Thay.
Super, o lecție de istorie.
Dar dorința de putere a lui Tam a fost deplină.
În ajunul solstițiului,
rezidenții capitalei s-au adunat ca să sărbătorească.
Fără știrea lor și a conducătorilor,
Tam avea un plan diferit:
să dea o lovitură de stat neortodoxă.
A eliberat Semnul Morții,
o vrajă care consumă sufletele tuturor din preajma ei,
făcându-i sclavii lui.
Cu ajutorul Vrăjitoarelor Roșii,
Szass Tam a creat o armată de strigoi,
care l-au ajutat să cucerească întreaga națiune.
Puterea lui Szass s-a extins până la granițele națiunii Thay.
Bănuiesc că el și Vrăjitoarele Roșii nu vor fi mulțumiți,
până nu vor infecta întreg ținutul Faerun cu răutatea lor.
Ai terminat? Știm deja că Vrăjitoarele Roșii sunt rele.
Și Forge știe.
Dar, dacă l-au ajutat să ajungă la putere,
ce au ei de câștigat?
S-ar părea că avem un dușman comun.
Dacă ne dai casca, îl putem doborî pe Forge.
Nimeni nu rămâne un Lord, fără să aibă o avere în spate.
Iar Vrăjitoarele Roșii își pierd marioneta.
Ce veți face cu bogățiile pe care le furați?
Ce contează?
Nu vreau să fiu complice în folosirea de obiecte furate.
Bine, le vom împărți rezidenților.
- Jură. - Poftim?
Pune mâna pe această pecete Harper,
și jură că vei distribui toate bogățiile pe care le iei,
oamenilor din Neverwinter.
Sigur.
Fă-o, Ed.
Promite că vei da oamenilor banii lui Forge.
Promit că...
voi oferi banii lui Forge oamenilor din Neverwinter.
Păstreaz-o.
Poate nu te crezi încă, dar eu te cred.
Da, bravo ție. Simon, ține asta.
Unde-i casca aia?
- În măruntaiele SubÎntunericului. - SubÎntuneric?
Nu încercai s-o protejezi? De ce-ai lăsat-o acolo?
E ultimul loc unde cineva care ține la viața lui ar merge.
- Sună minunat. - Dimpotrivă.
Știu, eram ironic.
Găsesc ironia o sabie care îl taie pe cel care o mânuiește.
Serios? Asta găsești tu, Xenk?
Există o intrare la est de Munții Sabie, în Pădurea Kryptgarden,
pe unde putem coborî în ruinele din Dolblunde.
Dacă pot să îndrăznesc, ce te-a făcut să renunți să fii un harper?
Soția mea a murit din cauza asta.
Îmi pare rău.
Agresorii ei au fost pedepsiți?
Thayanii, vrei să spui?
Nu.
Nu toți thayanii sunt răuvoitori.
Eram copil când Szass Tam a pus stăpânire pe Thay.
Am văzut cu ochii mei ororile vrăjii.
Oameni onorabili, transformați în monștri.
Minți spălate în câteva secunde.
Părinți întorcându-se împotriva copiilor lor.
Am scăpat, în viață,
dar pentru totdeauna schimbat.
Amândoi am pierdut o parte din noi.
Contează doar ce facem cu restul.
Ți-am spus ce voi face.
Voi pătrunde în Castelul Never și îmi recupera familia.
Și tăblița?
- Vrei să-ți reînvii soția. - Da.
Prea bine.
Îți cer să te gândești doar că "viața" asta nu-i doar una.
Da, da.
Să-ți aduci femeia iubită înapoi la vechea ei viață,
înseamnă s-o privezi de noua ei viață.
Poate sta altcineva lângă el?
Urmați-mă spre orificiu.
Orificiu?
SubÎntunericul are multe intrări.
Asta e puțin mai ascunsă.
Eu intru ultimul.
Călătoria va dura o zi. E o cale prin care evităm populația.
Rămâneți aproape și păstrați liniștea.
Ce ați auzit voi despre locul ăsta, e doar o fracțiune din adevăratul pericol.
Dacă calea devine prea întunecată,
mă puteți ține de mână, iar eu vă voi conduce.
Te asigur că nu-l țin de mână.
Ține garda sus, n-am încredere în el.
Cu toate că ne ajută?
Mai are ceva as în mânecă.
Singurul lucru din mâneca mea, e brațul meu.
- Cum m-a auzit? - Te-am auzit și acum.
Te urăsc.
Calea spre ruine e chiar aici.
Nu vă mișcați!
Sunt rochnoni.
Devoratori de intelect. Mici, dar formidabili.
Își năucesc ținta și îi consumă creierul, preluând controlul asupra corpului.
- Ce ne facem? - Nu scoateți niciun sunet.
Sunt atrași de energia mintală.
Cu cât e mai inteligentă prada, cu atât e mai probabil s-o atace.
Ne-au cam jignit.
Am ajuns. Orașul Suspendat din Dolblunde.
Casca se află în partea îndepărtată a prăpastiei.
Aveți grijă, podul e protejat de o veche capcană gnomă.
O formulă precisă trebuie urmată, ca să nu-i declanșăm mecanismul.
- Care e formula? - E foarte simplă.
Începând din centru, călcați doar pe pavajele cu numere impare,
în timp ce înaintați cu fiecare pas, în afară de fiecare al cincilea pas,
care trebuie să fie o mișcare laterală.
În stânga sau dreapta, nu contează,
atât timp cât liderul și fundașul rămân echidistanți.
După aceea, înaintați. La fel, doar pe pavaje impare.
Totuși, la mijloc ne mutăm doar pe pavaje cu numere pare.
E același model, doar că de data asta pășim în lateral după al patrulea pas,
până ajungem la cele trei...
Cred c-am...
pășit pe pod.
N-am realizat că de-aici începe.
Deci... scuze.
Nu-i prea bine construit.
Nu poți face o vrajă să ne treci dincolo?
E prea departe pentru telekinezie.
Am niște funie în rucsac.
O pot lega de secure.
Și s-o arunc dincolo, să se înfigă în pietre.
- Știi că pietrele sunt dure, nu? - Taci.
De unde îl ai?
Toiagul lui Marlamin?
L-am ciordit de la un vrăjitor din Greypeaks.
Nu-i un toiag.
E o unealtă Încoace-încolo.
- O ce? - Merge la vreo 500 de metri.
Priviți.
Încoace.
Încolo.
Merge!
Vedeți?
Nici nu ne-a trebuit podul!
M-am descurcat bine.
Bună intervenție.
Îți ofer casca și mă încred că o vei proteja cu prețul vieții.
Așa voi face.
Ține asta.
E ceva malefic aici.
Or fi...
Asasini thayaini.
Arăți mai bătrân, Yendar.
O fi de la sângele de muritor.
Iar tu Dralas, ești la fel de urât ca ultima dată când te-am văzut.
Mă voi asigura că nu ne vom mai revedea.
Mă ocup eu de ei.
Mă bucur că-i de partea noastră.
Trebuie să fugim.
De ce? I-ai omorât pe toți.
Nu-i ușor să omori ce e deja mort.
Ești gata pentru a doua rundă, Yendar?
Repede!
Ce dragon plinuț.
E Themberchaud. Și-a găsit un nou bârlog.
L-a mâncat pe celălalt?
Te-am prins!
E o înfundătură!
Simon! Aici sus!
Mulțumesc de ajutor.
Ai fi făcut la fel.
Da.
Ticălosul nu renunță!
Haideți! E blocat!
La fel și noi.
Ne vom îneca!
- Folosește portalul să ne scoți de-aici. - Merge doar până unde poți vedea.
Vrei să mergi de la zidul ăsta la zidul ăla?
E apă sărată.
Simon, îți amintești trucul pe care l-ai făcut în Triboar?
Cel cu mirosul de iarbă?
Nu, cel cu degetul înflăcărat.
- Da, de ce? - Holga, lovește-l!
Vrei să-l enervezi și mai tare?
Când dau semnalul, intrați sub apă.
Atunci intervii tu, Simon. Bine?
Tu la ce holbezi?
La un harper decis.
Lovește-l, Holga!
Din nou!
Acum!
Aici ne despărțim.
Vă doresc mult succes în călătoria voastră.
- Nu vii cu noi? - Mi-aș dori să pot.
Dar e misiunea voastră.
V-am oferit uneltele. Voi trebuie să le folosiți.
Nu le poți folosi tu pentru noi?
Ești mult mai bun la luptă și strategie...
Cam la orice, în afară de vorbit.
Vorbitul nu e punctul tău forte.
Da.
În acele vremuri în care credința scade și îndoiala crește,
mă gândesc la Principiile Anticilor...
Bun, ne mai vedem.
Uite-l cum pleacă.
Se îndepărtează.
Merge într-o linie atât de dreaptă.
Stați puțin, ajunge la o piatră.
O va ocoli?
Nu.
Direct peste piatră.
Ce mormăi acolo?
Mă pregătesc să mă conectez.
Dacă n-o pot face, e inutilă.
E foartă multă presiune, mai ales prin ce-am trecut s-o avem.
Da, mi-am dat seama.
Toată soarta noastră depinde de tine.
Serios acum.
Uite cine-a venit, marele Simon Aumar.
Vrăjitor descendent din sânge de vrăjitor.
Cine ești?
Nu mă cunoști?
Și eu mă numesc Aumar.
Ești stră-străbunicul meu.
Frumoasă cască ai.
Ce te face să crezi că ești demn s-o porți?
Cred în mine?
Mă întrebi?
Nu, sunt... sigur.
Sunt un mare vrăjitor.
Oare?
Magia e ciudată.
Ea alege cine o poate mânui.
Și nu-i plac proștii.
De ce-mi spui toate astea?
Cred că știi de ce, Simon.
Te-ai conectat la ea?
Ești bine?
Te ajut eu.
Ce s-a întâmplat?
Am...
- Am vorbit cu cineva. - Da?
Cu stră-străbunicul meu. N-a fost...
de mare ajutor.
Ai vorbit cu el?
Casca a zburat exact când ai pus-o în cap.
Timpul se mișcă altfel aici.
Voi încerca o abordare diferită.
Super. O nouă abordare. Încearcă.
Hai că poți.
Te descurci mai bine. N-ai zburat atât de departe.
Mai încearcă.
Avem șase ore până pornim spre Neverwinter.
Dacă eșuezi, nu-mi voi mai revedea familia.
Genial.
N-am văzut un laș mai mare ca tine.
Eu laș? Și tu te-ai ascuns.
Bine, mă ocup eu.
Nu, nu.
Pot s-o fac.
Și mai vrei să fii un harper.
Liniște!
Doamne! Fir-ar!
Acolo e.
Nu mai încerca s-o prinzi.
Trebuie doar să-i dai drumul.
Ed!
Ed! Avem o problemă.
N-o pot face.
- Cu casca? - Încerc de câteva ore.
Nu pot trece de bătrânu' naibii!
Ți-am spus că nu mă pot conecta. Acum eu sunt vinovatul!
Ce-i cu gălăgia asta?
Are niște probleme cu casca.
Simon, conectează-te odată.
Da, bine. Mulțumesc, Holga. Mă conectez acum.
Ți-am zis la tavernă că asta se va întâmpla...
- Dar n-ai vrut să asculți. - Stai, ce i-ai spus?
M-a pus să păstrez secretul, să nu vă scadă moralul.
- Doar... - Știți de ce?
Pentru că e cel mai mare porc pe care l-am cunoscut vreodată!
Ne convingi să facem lucruri care știi că nu vor funcționa,
iar apoi dai vina pe noi când se întâmplă!
Dacă nu te poți conecta, vom găsi un plan B.
Un plan B? Mi-am dezgropat familia.
Am pătruns în SubÎntuneric să recuperăm casca.
Iar tu știai de la bun început că nu se poate conecta la ea?
Voi, oamenii, nu puteți să nu mințiți.
N-am mințit. Chiar îl credeam pe Simon în stare.
Oameni buni, mai avem două ore până încep Jocurile.
Ne descurcăm noi. Pivotăm.
Decât să zăbovim asupra a ce a mers prost și cine-a mințit pe cine,
să ne punem mințile la contribuție și să găsim un plan!
Eu voi găsi o cale spre casă.
Nu pot să cred că m-am încrezut în voi.
Da, și eu am plecat. Îmi pare rău pentru Kira.
Vom găsi o altă cale s-o salvăm. Doar că nu azi.
Azi trebuie. Nu ne oprim până nu o salvăm pe fiica mea.
Nu te-ai săturat să eșuezi?
Nu! Asta-i și ideea!
Nu trebuie să ne oprim din eșuat, deoarece când o facem, am eșuat.
- Ce? - Uite care-i treaba,
niciunul nu putem spune că viețile noastre sunt așa cum am sperat.
Nu?
Holga.
Ți-ai părăsit tribul pentru un om,
care te-a părăsit pentru că erai supărată că ți-ai părăsit tribul.
Dacă renunți acum, așa rămâne pe veci.
La fel și tu, Simon.
Ești un hoț de buzunare deghizat într-un vrăjitor și mai mic.
- Vrei să te întorci la spectacolul tău? - E mai bine decât să fiu mort.
Sunt lucruri mai rele decât moartea.
Doric, tu ai integritate,
sunt sigur că ultimul lucru pe care vrei să-l spui tribului Enclava Smaraldului,
e c-ai avut ocazia să-i salvezi, dar ai abandonat.
Ne arăți rapid cu degetul. Cum rămâne cu tine, Ed?
Cu mine? Eu sunt campionul eșecurilor!
Am pierdut tot ce conta pentru mine, doar din vina mea.
Vreți să știți din vina cui a murit soția mea, de fapt?
Din vina mea.
M-am decis că merităm o viață mai bună decât ne oferea jurământul de harper.
Dar nu știam că Vrăjitorii Roșii își marchează avuțiile.
I-am condus până la ușa noastră.
Nici n-am avut norocul să fiu acasă când au venit.
I-am dezamăgit pe harperi, familia, v-am dezamăgit pe voi.
De asta nu pot renunța.
Vă rog să mă scuzați, merg să mă așez pe piatra aia
și să fac un plan.
Stai lângă mine.
Aș sta și eu, dar nu mai încap.
Ce ziceți de asta?
Folosim unealta Încolo-Încoace să pătrundem în criptă.
V-am explicat deja.
N-o poți folosi să ajungi într-o cameră pe care n-o vezi.
Nu asta voiam.
Punem portalul pe un obiect care poate ajunge în criptă.
În criptă intră doar comorile.
Punem portalul pe ceva comoară.
Forge a spus că cei mai bogați oameni din Baldur's Gate și Waterdeep
aduc avuții în oraș.
Vor veni pe Marele Drum.
- Putem folosi unul din convoaiele lor. - Vor avea zeci de paznici.
Da, dar gărzile vor avea grijă ca oamenii
să nu fure lucruri din vagoane, nu să pună lucruri.
- Holga, te-aș putea săruta! - Încearcă.
E perfect. Mulțumesc.
Cu o profundă bucurie, vă urez bun venit,
oameni buni din Neverwinter, la reluarea Jocurilor Înaltului Soare!
Vă asigur că veți participa la cel mai mare spectacol
de pe toată Coasta Sabiei!
Regulile sunt foarte simple:
Cinci provocări îngrozitoare. Cinci echipe de campioni.
Cine supraviețuiește și ajunge în Cușca Sanctuarului,
trece la următoarea etapă.
Un singur lucru vă rog,
nu părăsiți arena până la terminarea Jocurilor,
pentru că fiecare dintre voi veți primi un dar minunat!
Lăsați-mă jos.
E mult prea înalt. Nu așa ne-am înțeles.
Mai repede. Să le ducem pe toate.
- Nu cred. - Ce s-a întâmplat?
E cu fața la podea. De ce l-ar pune așa?
- Fir-ar. - De ce nu ne iese nimic?
Stai să încerc eu. Poate reușesc să fac loc.
Jocurile au început.
- Trecem la planul C. Fir-ar. - Care-i planul C?
Planul Ce să ne întoarcem la Planul A.
Te vei conecta la cască.
De ce nu-i zici direct Planul A?
- Planul A pute. - Știi prea bine că nu mă pot conecta.
Nu-i adevărat! Nu ai putut până acum.
Uită-te la mine!
Îți amintești treaba din Loudwater?
Nu te puteai cățăra până când Jolym a amuțit câinele pe tine.
Iar când am furat sulița lui Aoth Fezim,
nu ți-a ieșit vraja de armură până când săgețile erau la câțiva centimetri de noi.
Chiar și în Triboar, ai întors gravitația în tot teatrul!
Serios?
Din greșeală. A fost o vrajă liberă și am reușit doar pentru că erau să mă omoare!
Exact!
Ești cel mai puternic, atunci când crezi că ești cel mai slab.
Dar reușești.
Vei pătrunde în criptă, bine?
Nu pentru că poți...
ci pentru că e necesar.
Voi continua să sparg.
Dacă sparg o jumătate de centimetru, pot intra ca un vierme.
Ca un vierme!
Ca un vierme, e perfect.
Vedeți? Avem un plan D, dacă planul C eșuează.
Planul D nu e iar planul B?
- Și Planul B pute. - Toate put.
Folosim astea să păstrăm legătura.
Asta-i o piatră.
De fapt, e...
o piatră-stație.
Dar funcționează doar o oră.
Inteligent.
Cum vom intra?
Ușor. Vom crea o diversiune.
Am un sentiment bun legat de planul C.
Ce treabă ai aici?
Când bătălia s-a terminat Dușmanii s-au aliat
Fiii îmbrățișează mamele, Frații, tații și damele
Dacă eram rivali Acum suntem prieteni mari
Împreună să sărbătorim
Dacă eram rivali Acum suntem prieteni mari
Împreună să sărbătorim
Să sărbătorim...
Ce se petrece? Îmi strici cântecul!
Mi s-a blocat piciorul.
Concentrează-te, Simon.
Sărbătorim, sărbătorim... sărbătorim
Ce grozăvie e asta?
Sărbătorim...
Cred că devin suspicioși.
Ce naiba!
Acolo! Intruși! Pe ei!
Camera lui Kira e acolo sus undeva.
Găsiți cripta și ne vedem apoi. Plecați!
Stați pe loc!
- Acolo e! - Scoate-ți armele!
Îi rețin eu. Găsește cripta.
- Ești sigură că n-ai nevoie de ajutor? - Sunt foarte sigură.
- Nu trebuie să fii așa de sigură. - Pe ea!
Ascultă-mă bine.
Sunt de la Consiliul de Eliberare. Tocmai au ajuns aici.
Fugi! Repede!
Deschide!
Imediat!
Nu mă deranjează.
Hai că poți.
Relaxat. Fără grabă.
Uite-l!
Uite cine s-a întors. Aspirantul vrăjitor.
- N-am timp de asta. - Eu am tot timpul din lume.
Nu pricepi. Vom muri dacă nu mă conectez!
E mai bine să mori ca prostu', decât să trăiești ca unul.
Ajunge! Nu mă cunoști.
Știu că ai pătat numele familiei!
Dă-l dracu' de nume! Lasă-mă să mă conectez.
- Nu cât timp respir. - Dar tu nu respiri.
Ți-a trecut vremea. E rândul meu acum.
Nu-ți dau voie.
Nu-mi pasă!
Scuze...
Ți-a luat destul timp.
Simon!
Simon, tu ai fost?
Da. Am reușit!
Bravo.
Eu singur m-am ținut pe loc.
Asta încercam să-ți spun!
Am ajuns în criptă.
Și noi.
Nu-i nimic aici.
Cum adică? E plină. Unde sunteți voi?
Unde ești tu?
Cred că sunt sub arenă.
Forge.
Cea de-aici.
Nu-i de bine.
Simon! Doric! Mă auziți?
Ce cauți aici?
Kir!
M-am întors după tine.
Trebuie să plecăm.
M-ai părăsit.
Nu. Știu că mă consideri un mincinos și un tată rău, dar...
Sunt un tată rău.
Și te-am părăsit.
Nu încercam s-o aduc înapoi pe mama ta.
Încercam să...
o aduc înapoi pe soția mea.
Dacă aveai ocazia s-o cunoști
și s-o iubești ca și mine, ai fi înțeles.
Dacă vii cu mine acum,
poți avea ocazia.
Ai crede că ești capabil s-o deosebești pe fiica ta de o vrăjitoare de 300 de ani.
Nu-ți face griji, Kira e în siguranță.
Spre deosebire de mine, habar n-are de venirea ta.
Nu cred că știe nici cât de tenace ai devenit.
Ce să spun, Ed...
îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Dar dacă vrei să fii sincer,
trebuie să recunoști că îi pot oferi o viață mai bună.
Sper să te liniștească gândul
că e alături de tatăl pe care-l merită, bine?
Acum, sunt confuz...
nu vreau să te văd murind.
Așadar, voi părăsi camera.
Ce spui?
Dacă tot vrei să ne omori, lasă-ne să murim cu demnitate.
- Ce vrei să spui? - Bagă-ne în Jocurile Înaltului Soare.
- Acordă-ne o șansă. - Asta nu-i o șansă.
Nu-i o șansă deloc.
Chiar dacă printr-un miracol scăpați cu viață din turneu,
Sofina vă va...
E mult, mult mai bine pentru voi să muriți aici, decât în turneu.
Nu. Ne-au învins oamenii.
Lasă-i să lupte în arenă.
Merită măcar atât.
La Jocuri?
Da. N-a fost o zi bună.
Întoarce-te la somn.
- Suntem în... - Arenă.
Prostul ăsta l-a convins pe Forge să ne lase să participăm la Jocuri.
Prostul ăsta? V-am salvat viețile.
Și-am ajuns deasupra locului unde a spus Doric că e comoara.
Nu-i cam suspect că Sofina a fost de acord?
Ba da, sigur pune ceva la cale.
În ce loc ai fost sub arenă?
Îți amintești?
Nu sunt sigură.
Dar era un doc acolo.
Am văzut cum gărzile încărcau totul pe o corabie.
O corabie. Forge n-a ascuns prada de noi.
O fură pentru el.
N-a vrut niciodată să fie Lord. Ci doar să aibă acces la criptă.
A reintrodus Jocurile ca prada să fie mai mare.
Cum rămâne cu Kira?
N-o va lăsa în urmă. Trebuie să ajungem pe corabia aia.
Nu înțeleg. Dacă Forge pleacă, cu ce se alege Sofina?
Poate găsesc eu o cale de ieșire.
Brățară ce blochează vrăjile. Mi-au pus și mie una.
Tocmai când deveniseși priceput.
Doar trecem prin labirint?
Până ajungem la cușcă?
Fugiți!
Găsiți cușca!
Urmați-mă!
Stați puțin!
Mulțumesc.
- Unde-s ceilalți? - Vino, pe-aici.
Ai încercat carnea de displacer?
Nu, e prea sălbatică pentru mine.
Corabia e pregătită, dle.
Se pare că e pregătită corabia, așadar...
Eu și Kira vom pleca.
Sper că a fost la fel de benefică și pentru tine colaborarea noastră...
Pleacă din orașul meu.
Sigur.
La o parte!
Mă arde!
Încă puțin și îmi pierdeam mâna.
Da, dar uite ce-ai pierdut.
Vino.
Doric? Doric!
Trebuie să fie o cale de ieșire.
Vino!
Da. Vino!
Nu.
- Nu, nu pe-aici e ieșirea. - Ba da!
Dacă supraviețuim, va fi o altă provocare urmată de o alta,
până când fiecare persoană din cușca aia e moartă.
Trebuie să ocolim sistemul.
Am eu o idee. Urmați-mă.
Stați! Întoarceți-vă!
Stai! Ce idee ai?
Când bate gongul, sărim înăuntru.
În chestia asta?
Vrei să sfârșești ca tipul ăla?
Vom sta doar câteva secunde.
Dacă sărim toți, cine ne trage afară?
- Eu, credeți-mă. - Întotdeauna.
Așteptați.
Așteptați!
Acum!
Fir-ar! Mă ustură!
Trebuie să plecăm.
Am mai fost aici.
Lucrurile noastre.
Simon, încearcă-le la brățară.
Veniți cu mine.
E o a doua întâlnire grozavă, nu?
- O călătorie? - Da.
A intervenit ceva, dar vom fi în siguranță dacă plecăm acum.
În siguranță față de ce?
- Ce-i asta? - Asta-i o ambuscadă.
Pe corabia pe care voiai s-o folosești ca să părăsești Neverwinter.
- Tată. - Bună, dragă.
Forge, ce-ar fi să-i spui ce e asta?
- Nu știu ce e. - E Tăblița Reînvierii, Kira.
Motivul pentru care te-am părăsit.
Tatăl tău ți-a spus adevărul, buburuză.
Unchiul Forge ți-a umplut capul de minciuni.
E o mizerie. E doar mizerie!
Vino cu mine, Kir.
Vom pleca acasă și o vom aduce înapoi pe mama ta.
Putem fi iar o familie.
Nu pleci cu banii mei.
Lasă tăblița jos și plecați de pe corabia mea.
- Acum! - Bine, bine.
Ce faci?
Nu-i nimic. Fă liniște, dragă.
O pun jos, doar nu-i face rău.
Vezi acum, Kira?
Tatăl tău mă cunoaște.
Știe că sunt dispus să fac lucruri groaznice,
să primesc ce vreau.
Chiar și celor de care îmi pasă cel mai mult.
În final, asta ne separă de...
Nimeni n-o rănește pe buburuza mea.
Simon, du-ne de-aici!
Scuză-mă, Ed.
Scuză-mă, Forge!
- Ce-o fi făcând acolo? - Cine știe.
20.000 pe Mâinile Gri.
Îmi pare rău că l-am crezut.
Poftim? Despre ce vorbești?
N-ai de ce să-ți ceri scuze.
Trebuia să procedez diferit cu foarte multe lucruri.
Aveam un întreg discurs pregătit, dar i l-am spus lui Sofina.
Te iubesc, Kir.
Nimic nu ne va sta vreodată în cale, bine?
Promit.
Și eu te iubesc, tată.
Ne bucur să te avem înapoi.
Voi știți câtă pradă e pe corabia asta?
Mă mir că mai plutește.
Va trebui să ne ascundem.
Ce se întâmplă acolo?
E Semnul Morții.
De asta avea nevoie de Forge.
Jocurile au adus oamenii împreună, ca să poată efectua vraja.
Szass Tam cucerește Neverwinter.
Fir-ar să fie.
Ce facem când ajungem?
Lucrez la asta. Simon, pe ce distanță spuneai că funcționează portalul?
500 de metri. De ce?
Îmi voi ține promisiunea față de Xenk.
Oprește-te din ceea ce faci. Acum!
Priviți! E o thayan!
Te rog! Oprește-te!
- Stai! Căpitane al portului. - Vezi ce văd și eu?
Ca Lord al Neverwinter, îți cer o navă și un echipaj,
să urmărim cinci oameni care...
Ce se petrece? Nu!
Sunt darurile promise de Forge!
Nu! Nu!
Nu!
Pentru voi. Cu plăcere.
Bine.
Nu se termină până n-o eliminăm.
Orice s-ar întâmpla cu noi, tu rămâi ascunsă.
Folosește medalionul.
Unde credeți că s-a dus?
Ne-a ratat.
Ești bine?
Ce facem când ajungem la ea?
Lăsați în seama mea.
Nu vă jucați cu puterile mele!
Ajunge!
Folosește iar Oprirea Timpului.
- Simon, o poți contracara? - Nu pot! Încă e prea puternică!
Îmi pare foarte...
Prea mult timp...
am îndurat aroganța lui Forge Fitzwilliam.
Farmecul său fals.
Glumele lui.
Și exact când am început să purific acest loc,
de vietățile ei mizerabile, ai îndrăznit să intervii.
Acum, în timp ce mori,
te asigur că nu este sfârșitul.
Vei suferi pentru eternitate.
Scuze, dar respirația ta... miroase a haine vechi.
Nu-i de bine.
Ce se petrece?
Ți-am contracarat Oprirea Timpului. Am devenit mai bun.
A trebuit să-ți distragem atenția, până ți-a pus Kira brățara,
iar acum Doric poate acționa.
Cred c-ai terminat-o.
Sincer, nu credeam că planul va funcționa.
Ne-ai asigurat că va funcționa.
Holga!
- Am prins-o? - Holga?
Da. Am prins-o.
Ce... doamne.
Nu-i cel mai bun loc, așa-i?
Nu, dar... nici cel mai rău.
Așa.
Simon! Simon, ajut-o.
E tăișul unei Vrăjitoare Roșii, nu pot face nimic.
Stai așa.
Te bandajăm imediat. Nu-i nicio problemă.
Te rog, nu pleca.
- Ușurel, buburuză. - Te rog
Nu mă jeliți.
Nu, nu spune ultimele cuvinte.
- Nu ultimele cuvinte. - Sunt mândră de ce-am realizat.
Mor ca o eroină.
Iar tu...
ești un om bun.
Un adevărat harper.
Taci. Sunt un idiot, știi asta.
Promite-mi ceva.
Da, orice.
Că vei avea grijă de fata noastră.
E cel mai de preț lucru pe care l-ai făcut.
Așa voi face.
Avere n-am găsit Nici divina soartă
Vino și servește Vinul bun ca sucul
Cu gașca noastră Sorbim și bem
Să ciocnim halbele Să irosim zilele
Noroc!
Nu.
Nu!
Am nevoie de tine.
O putem folosi o singură dată.
Știu.
Holga Kilgore.
Nu-mi spune c-ai irosit-o pe mine.
De ce-ai face una ca asta?
Szass Tam nu va fi încântat.
Dacă vine după noi, noi vom fi pregătiți.
Noi?
Da. Nu-ți plac oamenii?
Unii sunt în regulă.
Dar tu?
Te întorci la harperi? Să fii cu ai tăi?
Sunt cu ai mei.
Deci,
știu că ultima mea încercare să te curtez n-a prea ieșit.
Mă întrebam dacă vrei să mai încercăm o dată?
- Da, bine. - Da?
- Calmează-te. - Sigur.
Fir-ar! Potir blestemat!
Bună seara.
Desigur, știți ce-a urmat.
Odată cu vraja Sofinei eliminată,
Lordul Neverember și-a revenit.
Primul său act oficial a fost să-i premieze
pe salvatorii ținutului Neverwinter cu Medalia de Vitejie.
Iar pentru ținutul Enclava Smaraldului,
a acordat protecție asupra poporului și a ținutului.
Aș putea spune că acțiunile mele, pe cât au fost de nelegiuite,
au adus o renaștere virtuală a orașului.
Și chiar dacă mi-am servit doar un an din sentință, recunosc că...
mi-am deschis ochii.
Am privit în interiorul meu
și m-am întrebat...
Ce se petrece acolo?
Și am realizat că multe au legătură cu mama mea.
Era o femeie severă, predispusă la...
Oprește-te! Am auzit suficient.
Eliberare refuzată.
Sesiunea s-a încheiat.
Jarnathan!
Nu! Îmi pare foarte rău!
Nu știu ce m-a apucat. Îmi cer scuze!
Traducerea și adaptarea: LionKing09 playSUBS Team & Subtitrări-noi Team
Alo?
Îmi poate pune cineva încă o întrebare?
Cineva?
www.filelist.io www.subtitrari-noi.ro