FIINŢA ŞI TIMPUL
NU DERANJAŢI
PREPARAT: AROMAT COMPLET
"FORTIFICĂ"
"RĂSTOARNĂ"
Ce faci, iubire?
UN CARTOF GRIMALDIAN PERFECT
Să facem nişte ştiinţă cu băutură.
Hei, Rick!
Rick?
Rick, mă ignori? Alo?
Rick! Ai surzit?!
Nu... Dumnezeule!
- Morty? Ce naiba?! - N-am vrut să...
Ce naiba?!
Spune-mi de ce ai ignorat semnul pe care scria "Nu deranjaţi"!
- Nu e important. - Ar fi bine să fie.
Tocmai mi-ai distrus distileria.
Deci ori e o urgenţă, ori e important.
Şi ar fi bine să fie al naibii de important,
pentru că ăsta era cel mai important lucru pentru mine azi.
Aşadar... De ce ai venit aici, jos?
Mă întrebam dacă poţi să mă duci să iau nişte cărţi Pokémon...
- Îmi pare rău. - M-ai văzut vreodată fericit, Morty?
- Cum? Adică... nu prea... - Am fost fericit în viaţa mea.
Şi uite! Nu există niciun punct pe grafic
unde bucuria mea se intersectează cu prezenţa ta.
- Atunci de ce stai cu mine? - Nu ştiu.
Când te-am găsit, erai momeală. Când am prins peştele,
poate ar fi trebuit să tai firul.
Pentru că tot ce am acum e un vierme nenorocit.
Mi-ai spus că nu e adevărat. Doar încerci să mă răneşti.
Morty, nu, voiam să spun...
La naiba!
Fir-ar! Acum ar fi momentul perfect pentru un pahar.
RICK ŞI MORTY SEZONUL 9, EPISODUL 8
Manometru, cameră de fermentare, căptuşeală din cupru...
Morty a făcut praf toate astea? Ce-i un cazan de plămadă?
Ia doar un butoi de bere gol! Mai am nevoie şi de butoaie de 227 l.
Bine. Dar îţi spun de la început: o să-mi cumpăr şi eu nişte chestii,
dacă tot îţi fac comisioanele.
- De acord. - Pot să-mi iau o surpriză?
Nu, American Express te blochează automat, Jerry.
- De unde ştie că eu folosesc cardul? - După lucrurile pe care le cumperi.
- Ce cumpăr eu... - Prostii.
Computer. Înlocuieşte cartoful!
Singurul cartof grimaldian din galaxie este... aici!
Fir-ar!
Hai!
Nu, mulţumesc. O să ţipi iar la mine.
Morty, dacă ţi-aş spune
că am ceva care te va face să nu mă mai auzi ţipând niciodată?
Serios? Ce fel de chestie?
Rick, ce naiba?!
- Rick, ce mi-ai făcut... - E un Simpatid.
O specie care generează empatie nelimitată în gazdele sale.
Indiferent ce spun sau fac, simpatidul va trece peste.
Ca o versiune Disney a unui film slasher. Uite!
Eşti o bucată de rahat inutilă! Sunt atât de dezamăgit de tine!
Du-te naibii! Tot te aud ţipând.
Bine, probabil trebuie să se afunde puţin mai adânc.
Aşa. Să mai încercăm! Eşti o bucată de ra...
Va funcţiona. Ca un Golden Retriever, cel mai bun prieten al lui Rick.
Şi când îţi spun că eşti o dezamăgire,
e pentru că ştiu că poţi fi mult mai bun decât eşti acum.
Ce zici? Destul de bine, nu? Îţi ciuguleşte centrii empatiei
şi elimină ceva mult mai puternic.
- Stai, îmi mănâncă empatia? - Nu-ţi face griji!
Îl ţinem doar cât să câştigăm împreună un cartof.
Stai, trebuie să câştigăm unul? Cum...
Dansând cu vedetele!
Concentrează-te pe şoldurile mele! Acolo e centrul meu de greutate.
- Nu ştiu, Rick... - Poţi. Am încredere în tine!
Voi doi urmaţi.
Iar acum, interpretând "Claire de Lune: Epic Remix",
din trailerul filmului "Godzilla: Regele Monştrilor ",
Rick Sanchez şi partenerul său, Morty Smith.
Un triumf al mişcării!
- Rick, am reuşit! Te-am prins! - Ştiam că poţi, prietene!
Felicitări, noilor campioni! Iată premiul vostru:
un cartof grimaldian perfect!
Şi ai văzut când am reuşit tripla piruetă?!
Ai avut un ritm perfect, Morty!
Şi apoi, când te-am prins...
Totul era din cauza simpatidului, nu? Chiar am dansat sau...
Dansul a fost real. Încrederea şi conexiunea, mai puţin.
A fost foarte plăcut să simt asta alături de tine.
Ei bine, nu poate rămâne acolo la nesfârşit. Există o cădere.
Ce fel de căde...
Mă simt groaznic.
- E atât de frumos afară! - Nu mă face să mă simt vinovat!
Doamne, e al cincilea Home Depot. M-am săturat de Home Depot.
Nu plec acasă fără butoaiele alea.
E ultimul lucru de pe lista bunicului Rick.
Poate trebuia să facem mai întâi cumpărăturile lui Rick,
înainte de cumpărăturile pentru Summer.
Nu aveam de gând să ratez colecţia Gucci X Kellogg's.
Şi nici n-am ştiut că toţi rămăseseră fără butoaie mari!
Ce naiba?!
- Tipul ăla le-a cumpărat pe toate! - De ce le acaparează pe toate?
Caut Petco. Câinele meu trebuie să...
- E un criminal în serie. - Dumnezeule! Trebuie s-o salvăm!
Trebuie să chemăm poliţia!
Glumeşti? Butoaiele alea sunt probe. Poliţia le va lua pe toate.
Fă-mi jocul!
- Hatchback-urile astea, nu? - Aia e o fată moartă?
M-ai prins. Am crezut că acest covor va rezolva problema,
dar e clar că nu merge.
Ce idee bună! Ce bine era dacă mă gândeam şi eu la butoaie.
Da, sunt cam standard în domeniu.
Ce ruşine! Sunt un criminal în serie amator.
Crezi c-aş putea să cumpăr câteva de la tine?
- Sigur. Preţul e 75 de dolari. - Mulţumesc. Mi-ai salvat seara.
- Poftim, am o sută. - N-am să-ţi dau rest.
- Nu-i nimic! Păstrează-i. - Nu, nu. Sunt criminal, nu hoţ.
Uite, am rest acasă. E chiar aici, pe strada asta.
- Trebuie s-o salvăm. - Trebuie să luăm butoaiele!
Idiotule, urcă în autobuz ca să pot să-mi bat joc de tine!
Ai trupul unui băiat de 14 ani!
Şi o să fac praf trupul ăla!
Aşa trăiesc eu! O să te fac atât de al naibii de nefericit.
Da, bine, prietene. Mult noroc!
Trăiesc de la un salariu la altul,
dar continuă să voteze împotriva propriilor interese.
Te înţeleg. Ştiu cât de mult suferi.
Nu e vina ta.
Şi, de aceea, Partida de Ceai a declanşat Revoluţia Americană.
Sfinte numere întregi! O mână ridicată. De asta predau doar matematică!
Orele de istorie îţi pot distruge cariera!
Voiam doar să spun că lecţia asta de istorie arată puţin diferit
când empatizezi cu toate părţile implicate.
Ai luat o pastilă pentru inteligenţă? Eşti prea înţelept pentru un copil!
Data viitoare când ţin locul cuiva, poate ar trebui să predai tu.
Ar trebui să vorbim despre adevărata problemă, domnule Goldenfold.
Fosta dvs. soţie. Sunaţi-o!
Poate nu veţi mai avea altă şansă, dar măcar veţi încheia.
Mi-aş fi dorit să fii fiul meu.
Pot să vorbesc despre cum am fost hărţuit în liceu din cauza numelui meu?
E timp pentru toată lumea, dle director Vagin.
DOMNIŞOARA UNDERWOOD
DOMNIŞOARA ÎNŢELEASĂ
Mulţumesc c-ai aşteptat. A trebuit să descarc lucrurile.
- Ceai? - Sigur.
Nu trebuie să-mi fac griji din cauza lui, nu?
Nu ştiu. Trebuie?
Să-ţi dau restul pentru butoaie!
Alo? Te rog, lasă-mă să trăiesc! Fac orice!
Eşti în viaţă!
Doamne! Ajutor!
Bine. Da. O să te scot de acolo...
Mulţumesc!
Dacă mă ajuţi să scot de aici butoaiele de 227 de litri.
Trebuie să recunosc, nu prea pari un criminal în serie.
Îţi promit, sunt un monstru! Cel mai rău dintre cei răi.
Serios? Care e semnătura ta?
A, semnătura mea... Dar a ta care e?
Las o jucărie de pisică în buzunarul victimelor mele.
De asta mi se spune "Ucigaşul Pisică şi Şoarece".
Eu le torn miere în păr,
apoi iau o grămadă de făină şi o îndes acolo,
apoi nişte bombonele, un balon şi, nu ştiu, fac o felicitare
de "La mulţi ani!", după care-i împachetez în hârtie de cadou,
şi de aceea mi se spune "Măcelarul Aniversărilor".
Îi omor chiar de ziua lor, deci e o dublă lovitură.
Ştii, moartea copilului şi moartea părintelui.
Părintele care moare metaforic
când devine iar o persoană fără copil. Două victime dintr-o lovitură.
Când omor gemeni, sunt patru deodată!
Există mult întuneric în tine.
Hei, Rick. M-am gândit la limitele noastre şi ai dreptate.
N-ar trebui să intru pur şi simplu şi să mă aştept la timpul şi atenţia ta.
Ce surpriză plăcută, Morty!
Nu mă aşteptam ca simpatidul să aibă efecte de durată.
Aş vrea să readuc încrederea dintre noi la nivelul clasic Rick şi Morty.
E important să te simţi apreciat şi văzut.
Ideea e că voi încerca să găsesc un echilibru
între nevoile mele şi ce îţi doreşti tu.
- Vreau termometrul ăla. - Uşor!
Te superi dacă-l iau? Bunicul meu are nevoie de el.
Uite-l pe micuţ!
- Morty, braţul tău! - Braţul meu?
- Da, braţul tău. - Ce are braţul meu?
Mai ai simpatidul în tine acum?
Nu ştiu. Poate. E o problemă?
De cât timp îl ai?
Rick, datorită lui merge toată treaba asta dintre noi!
Trebuie să mă uit la el, micuţule! Bine?
- Rick! Mă gâdilă! - Stai nemişcat, tu...
Idiotule! Ce naiba ai făcut?
Ai crezut că poţi lăsa un parazit extraterestru
să-ţi devoreze creierul fără consecinţe?
Unde suntem? Ce se întâmplă? De ce e braţul meu acolo?
Ai empatizat cu o explozie, bucată de prost ce eşti!
Morty, vezi crabul ăla uriaş cu creier? E din vina ta!
- Las-o baltă! - S-o las baltă?
Da, Rick. "Mi-ai stricat dimineaţa."
Mai scuteşte-ne, nemernicule obsedat de soţia moartă!
Bine. Centrii tăi ai empatiei au fost digeraţi.
- La propriu nu mai poţi empatiza. - Deci acum sunt ca tine?
Repede, adu-mi un copil ca să-l fac praf cu insultele!
Bine. Poate că m-am bazat prea mult pe scurtătura asta,
când puteam pur şi simplu să vorbesc cu tine.
Care-i diferenţa? Nimic nu contează.
Da, dar încerc să nu fiu un monstru, Morty. Iar asta e monstruos.
Deci poţi empatiza, doar că nu vrei?
Sunt bătrân. Am voie să mai aleg şi calea uşoară...
La naiba, Morty!
O să murim!
Tu te-ai dus la un tip înfricoşător să-i ceri indicaţii.
E mai rău decât o adolescentă care dă vina pe victime şi caută butoaie?!
Jur pe Dumnezeu, dacă strici asta, încep să ţip şi vine aici!
- Eşti o persoană oribilă. - Nici măcar nu sunt aici, cucoană.
Şi dacă eu nu sunt aici, tu eşti din nou pe fundul puţului.
Nici să nu începi să mă contrazici, n-ai cum.
Nici măcar nu eşti o altă victimă? Ai venit intenţionat?
Partea ta e prea jos! Ridică, fă!
Nu!
Ce naiba?! Fata aia seamănă leit cu tine.
- Da. E fiica mea. - Nu era în covor?
Se pare că e vie!
Iisuse Hristoase, încercai să-ţi omori fiica?!
Eşti complet bolnav, omule! Slavă Domnului!
- Ai chemat poliţia?! - Da!
Dar eşti un criminal în serie! Eşti nebun!
- Aşa credeam, până te-am întâlnit. - Eu sunt aici pentru fată!
Nu te las să pui mâna pe ea!
- Ajutor! O să mă omoare! - Nu! Sunt un tip normal.
Ieşi cu mâinile sus!
Niciun om normal n-ar putea să spună lucrurile pe care le-ai spus tu!
Eu am venit doar pentru butoaiele tale!
Şi să salvez fata, dacă reuşesc să-mi conving fiica.
Deci m-ai făcut să chem poliţia asupra mea?
Întoarce-te aici! Te omor!
Spuneau că anii '70 au fost plini de criminali în serie
fiindcă Al Doilea Război Mondial le-a distrus taţii.
- Dar ştii ce cred eu? - Domnule...
Cred că e în ADN-ul nostru.
Noi doi suntem la doar două cafele proaste distanţă de a scoate cuţitele.
Suntem cu toţii animale. La naiba!
Aş vrea ca anvelopa asta să fie capul meu!
Aduceţi berbecul!
Nu-mi vine să cred că e ziua mea, fir-ar!
Nu mă simt bine!
Bine, trebuie să te scoatem de aici şi să-ţi scoatem chestia aia din cap.
Nenorocita asta de insectă mă face să simt o grămadă de lucruri, Morty.
O grămadă de sentimente! Ştiu ce vrei, Morty!
Vino aici! Bunicul are un pupic pe frunte pentru tine.
Bunicul ar trebui să te îmbrăţişeze, nu să te transforme în coş de gunoi
când mi-e prea lene să traversez camera.
Stai, când s-a întâmplat... La naiba, vin!
Nu. Îi curge zeama!
Morty, trebuie să-i băgăm zeama înapoi!
- Ce faci? - Trebuie să-i sun familia!
Rick, nu e momentul...
Doamnă Gorbleflax? Îmi pare rău, soţul dvs. a murit.
- Dă-mi telefonul! - Şi-a pierdut tot sucul!
Doamne, trebuie să dăm atâtea telefoane!
Grăbeşte-te! Înţeleg, Rick. Înţeleg cât de frustrant este
să încerci să faci ceva când partenerul tău o ia razna emoţional...
Trebuie să-mi curăţ maşina. Atâta sticlă spartă!
Setează destinaţia: Pământ!
E o seringă folosită pe podea? Ce-o să creadă lumea?
- Care-i problema ta? - Dă-mi-l pe bunicul Rick la telefon!
Nu acum. Rick are un crab în creier,
care îl transformă într-un film Hallmark.
Fiecare foaie de hârtie are un animal captiv în ea.
Poliţia e pe cale să-l omoare pe tata. Deci...
- Putem avea alt tată. - Poftim?!
Uită-te la stele! Suntem în Spaţiu!
Nu ştiu ce naiba se întâmplă. Veniţi aici imediat
sau mă asigur că ce urmează va fi şi mai rău!
La naiba! Bine! Schimbă direcţia spre Summer!
Bunicule Rick, eu...
Nu trebuie să-mi demonstrezi nimic. Bunicul te iubeşte.
- Ce naiba?! - Ţi-am spus. Crabul din creier.
- E înăuntru? - Da.
Berbecul e aici, domnule.
Perfect. Individul ăsta vrea un nou Waco? Îi arăt eu cine e Dumnezeu.
Staţi! Lăsaţi-mă pe mine! Tată, mai eşti în viaţă?
Morty, ajută-mă!
O să te fierb de viu!
Puştiule, n-o să-l convingi.
Genul ăsta de oameni? N-au pic de empatie.
Acum nici eu n-am. Scuzaţi-mă, domnule criminal în serie.
Uite, ştiu cum te simţi. Ştiu că nimic nu contează.
Trăim într-o lume de reguli inventate,
păzite de politici care nu ajută pe nimeni.
Te simţi singur şi nu înţelegi pe nimeni.
Dar asta nu înseamnă că nu te poţi înţelege pe tine.
Ştiu de ce am nevoie. De cineva care să mă îmbrăţişeze,
nu pentru că vrea ceva de la mine,
ci pentru că pur şi simplu vrea să mă îmbrăţişeze.
Dar lumea nu oferă îmbrăţişări celor ca noi.
Doar dacă le spunem oamenilor de ce avem nevoie.
Aşa că, dacă vrei o îmbrăţişare, una adevărată, ieşi şi cere-o!
Vreau o îmbrăţişare!
Are un cuţit!
- Ei bine... - Morty, sunt atât de mândru de tine.
Ai reuşit. Iar asta, domnule, e pentru dvs.
La mulţi ani!
- De unde ai ştiut? - Pur şi simplu, am simţit.
Pot să ies sau o să mă împuşcaţi şi pe mine?
Aveţi un cuţit?
Tehnic vorbind, am un briceag elveţian în buzunar.
Ăsta a fost sunetul unei întregi trupe de poliţie rămasă fără gloanţe?
Tu te simţi mereu aşa? Atât de deconectat?
Da. Morty, adevărul e că poate n-ar trebui să empatizezi cu mine.
Punând chestia asta în capul tău, te-am făcut să-mi ignori purtarea.
Dar cruzimea e un semnal de alarmă
şi trebuie să ţii cont de semnale de avertizare, ca să nu fii rănit.
Vrei să spui că eşti un mare nenorocit?
- Da, cred că da. - Cred că e în regulă.
CARTONAŞ POKEMON
Mi-aş dori să mă pot bucura de asta.
Fără resentimente!
"DOMNIŞOARA UNDERWOOD" "ÎNŢELEASĂ GREŞIT"
Asta trebuia să mă facă să mă simt mai bine? Un joc de cuvinte?
Un elev mi-a tăiat anvelopele.
Altul mi-a umplut sertarul biroului cu sânge menstrual.
- O să fie bine. - Nu! N-o să fie!
Câştig 40.000 de dolari pe an! Aş avea mai mulţi dac-aş fi la închisoare!
- Te înţeleg. - Despre ce naiba vorbeşti?
Ai văzut măcar ce e scris pe spate? E o ameninţare cu moartea.
Ce tot îmi zici să tac?!
SFÂRŞITUL EPISODULUI 8, SEZONUL 9
Traducerea FAST TITLES MEDIA