Битие и време
Не ме безпокойте!
Ястие: С аромат на храна
Подсилване
Сваляне
Как е, скъпа?
Съвършеният грималдийски картоф
Да направим алкохолна наука.
Ей, Рик!
Рик?
Рик, игнорираш ли ме? Ехо?
Рик, оглуша ли?
Не! Господи!
Морти, какво, по дяволите?! - Не исках да...
Какво, по дяволите?!
Защо не отчете знака, на който пишеше "Не ме безпокойте!"?
Не е важно. - Имай късмет да не е важно.
Унищожи спиртната ми фабрика!
Или е спешен случай, или е много важно.
И трябва да е много важно,
защото това беше най-важното нещо за мен днес!
Е? Защо дойде дотук?
Чудех се дали ще ме откараш, за да си взема покемон карти.
Съжалявам. - Виждал ли си ме щастлив, Морти?
Какво? Ами, не точно... - Бил съм щастлив в живота си.
Виж! Няма място на диаграмата,
където радостта ми да се пресича с присъствието ти.
Защо тогава се размотаваш с мен? - Не знам.
Когато те открих, беше стръв. Когато убих рибата,
може би трябваше да отрежа кордата.
Защото сега разполагам само с един червей!
Каза, че не е било вярно! Опитваш се да ме нараниш!
Морти, не. Имах предвид...
Мамка му!
По дяволите! Сега би било точното време за едно питие.
Р И К И М О Р Т И Риквием за една мечта
Манометър, камера за ферментация, медна облицовка...
Морти е взривил всичко това, а? Какво е казан за майшуване?
Празен бирен кег ще свърши работа. И ми вземи шест 272-литрови варели.
Предупреждавам, че ще си купя неща,
след като изпълнявам поръчките ти.
Добре. - Може ли малка изненада и за мен?
Не, картата автоматично те блокира, Джери.
Откъде знае, че аз я използвам? - Заради това, което си купуваш.
Че какво си... - Глупави неща.
Компютър, замени картофа.
Единственият грималдийски картоф в галактиката е тук.
По дяволите!
Да тръгваме.
Не, благодаря. Ще продължиш да ми викаш.
А ако ти кажа, Морти,
че можеш да направиш така, че никога повече да не ти крещя?
Наистина ли? Какво е това нещо?
Рик, какво, по дяволите?!
Рик, какво направи? - Това е симпатид.
Вид, който генерира безкрайна емпатия в гостоприемника си.
Независимо какво направя или кажа, симпатидът ще го подмине.
Като "Дисни" версия на филм на ужасите. Ето, виж!
Ти си безполезен боклук, Морти! Много съм разочарован от теб!
Майната ти! Все още чувам, че ми крещиш.
Добре. Явно трябва да се зарови още малко.
Готово. Нека да пробваме отново. Ти си един безполезен...
Ще се получи. Като голдън ретривър - най-добрия приятел на Рик.
Казах, че си разочарование,
защото вярвам, че можеш да си много повече от това.
Как е? Много е добре, нали? То се храни с центровете за емпатия
и изаква нещо много по-силно.
Изяжда емпатията ми?! - Спокойно.
Ще остане там само докато си спечелим картоф.
Трябва да "спечелим" картоф?! Но как...
Чрез "Денсинг Старс"!
Няма проблем. Гледай бедрата ми - там е центърът на тежестта ми.
Не знам, Рик. - Ще се правиш. Вярвам в теб.
Ваш ред е.
Под съпровода на "Лунна светлина: Епичен ремикс"
от трейлъра на "Годзила: Кралят на чудовищата" -
Рик Санчес и партньорът му - Морти Смит.
Истински танцувален триумф!
Рик, успях! Хванах те! - Знаех, че ще успееш.
Честито на най-новите шампиони. Ето я наградата ви -
един съвършен грималдийски картоф.
Видя ли как заковахме тройното завъртане?
Движенията ти бяха изчислени до милисекундата.
И когато те хванах...
Всичко това е било от симпатида. Наистина ли танцувахме?
Танците бяха истински, но доверието и връзката - не особено.
Беше много хубаво да го изживея с теб.
То не може да стои там завинаги. Има ефект на отрезвяване.
Какво отрезвяване...
Чувствам се ужасно.
Навън е много хубаво. - Спри да ми вменяваш вина!
Господи! Това е петият "Хоум Депо"! Писна ми от тях!
Няма да се прибера без варелите.
Това е последното от списъка на дядо.
Първо трябваше завършим списъка на Рик,
преди този на Съмър.
Нямаше как да пропусна лимитираната серия на "Гучи Х Келог".
И не знаех, че всички 272-литрови варели ще бъдат изкупени.
Какво, по дяволите?!
Защо този събира всички варели? - Защо е такова ненаситно прасе?
Търся "Петко". Кучето ми се нуждае от...
Той е сериен убиец. - Боже! Трябва да я спасим!
Да се обадим на полицията!
Шегуваш ли се? Варелите са улики и полицията ще ги изземе.
Прави, каквото ти кажа.
Тези хечбеци, а? - Това мъртво момиче ли?
Хвана ме. Мислех, че килимът ще я скрие,
но явно не се получава.
Ето това е страхотна идея. Трябваше да се сетя за тези варели.
Да, те са утвърден стандарт.
Изчервих се! Аз съм аматьор сериен убиец.
Може ли да купя няколко от теб?
Да. Цената на дребно е 75 долара. - Благодаря. Спаси ме.
Ето ти стотачка. - Нямам да ти върна.
Всичко е наред. Задръж рестото. - Не. Аз съм убиец, а не крадец.
В жилището си имам достатъчно пари, с които да ти върна.
Надолу по улицата е.
Трябва да спасим момичето. - Трябва да вземем варелите.
Ей, задник! Качвай се, за да мога да ти се присмивам!
Имаш тялото на 14-годишно момче!
И аз ще го размажа!
Животът на хулигана е върхът, а твоят ще го стъжня!
Добре, друже. Късмет.
Живеят от заплата до заплата.
Но продължават да гласуват срещу своя интерес.
Разбирам. Знам каква болка изпитваш.
Вината не е твоя.
Затова Бостънското чаено парти е вдъхновило американската революция.
Пресвети цели числа! Вдигната ръка! Затова преподавам само математика!
Часовете по история ще те вкарат в черния списък.
Искам само да кажа, че този урок по история е малко по-различен,
когато се съчувства на всичките замесени страни.
Умно хапче ли си глътнал? Прекалено мъдър си за дете.
Когато пак замествам, може би ти трябва да преподаваш.
Трябва да поговорим за истинския проблем, г-н Голдънфолд.
За бившата ви жена. Обадете й се.
Може да не получите друг шанс, но поне ще продължите напред.
Иска ми се да беше мой син.
Може ли да обсъдим как бях тормозен в училище заради фамилията си?
Има време за всичко, директор Вагина.
Г-жа Храсталапова
Г-жа Храсталакова
Благодаря, че изчака. Трябваше да разтоваря стоката.
Чай? - Разбира се.
Не трябва да се притеснявам, нали?
Не знам. Трябва ли?
Нека да ти върна рестото за варелите.
Ехо? Моля ви, пуснете ме! Ще направя всичко!
Вие сте жива.
Господи! Помощ!
Добре. Да, ще ви измъкна.
Благодаря!
Ако ми помогнете да изкарам варелите оттук.
Признавам, че не ми изглеждаш като сериен убиец.
Кълна се, че съм истински кошмар! Няма по-зъл от мен.
Наистина ли? Какъв е подписът ти?
"Подпис" ли? Какъв е твоят?
Оставям котешка играчка в джобовете на жертвите си.
Затова съм известен като Котарака, който убива мишки.
Аз сипвам мед в косата на жертвите.
След това вземам брашно и го смесвам.
Слагам пръчици и балон. Пиша картичка,
на която пише: "Честит рожден ден". Увивам ги в опаковъчна хартия
и затова съм известен като Касапина на рожденици.
Убивам ги на рождения им ден - два заека с един камък.
Смъртта на детето и смъртта на родителя.
Родителят, който метафорично умира,
когато се превръща отново в обикновен бездетен човек.
А когато убивам близнаци, бройката се учетворява!
Изпълнен си с истински мрак.
Рик, мислех си за границите ни. Прав си.
Не биваше да влизам и да очаквам достъп до времето и вниманието ти.
Много приятна изненада, Морти.
Не очаквах симпатидът да има толкова продължаващо влияние.
Искам да върна доверието помежду ни в добрите стари граници.
Важно е да се чувстваш оценен.
Ще се съсредоточа да намеря баланса
между моите нужни и твоите желания.
Искам този термометър. - Лесна работа.
Може ли да го взема? На дядо ми му е нужен.
Вижте малчугана.
Морти, ръката ти! - Моля?
Да, друже. Ръката ти. - Какво й има?
Да не би в теб сега да има симпатид?
Не знам. Може би. Това проблем ли е?
От колко време е в теб?
Рик, симпатидът кара всичко между нас да сработва.
Трябва да погледна, малчуганче.
Рик, гъделичкаш ме! - Стой мирно.
Глупако! Какво си направиш, по дяволите?!
Решил си, че извънземен паразит може да се храни от мозъка ти,
без да има последствия?!
Къде сме? Какво става? Защо ръката ми е там?
Симпатизира на взрив, глупако!
Морти, виждаш ли огромната мозъчна срамна въшка? Вината е твоя!
Разкарай се! - Моля?!
Да, Рик! "Съсипа сутринта ми!"
Вземи се в ръце, глупав вдовец!
Добре. Центровете ти за емпатия са изядени напълно.
Не можеш да изпитваш емпатия. - Значи съм като теб, а?
Бързо! Дай ми дете, за да го залея в обиди!
Добре. Може би попрекалих, за да те разкарам,
а можеше да поговоря с теб.
Щеше ли да има разлика? Нищо няма значение.
Гледай да не бъдеш жесток, Морти. Това се счита за жестоко.
Значи можеш да изпитваш емпатия. Просто не искаш да го правиш.
Стар съм. Позволено ми е да си спестявам някои усилия.
По дяволите! Морти!
Ще умрем!
Сама сте си виновна, като питате страшен тип за насоки.
По-лошо ли е от дете, което обвинява жертвите и е обсебено от варели?
Ако прецакате нещата, ще викам, за да ни чуе и да дойде тук.
Ти си ужасен човек. - Дори не съм тук, госпожо.
А ако не съм тук, ще се озовете на дъното на кладенец.
Не започвайте тази тема, защото съм напълно права.
Дори не си друга жертва?! Дошла си тук по свое желание?!
От вашата страна е по-ниско! Повдигнете, кучко!
Не!
Какво, по дяволите?! Момичето прилича на теб!
Да, това е дъщеря ми. - Не беше ли я омотал в килим?
Явно е жива!
За бога! Опитваш се да убиеш дъщеря си?!
Това е сбъркано! Слава богу!
Повикал си полицията?! - Да!
Ти си сериен убиец! Луд си!
Така мислех, докато не те срещнах. - Аз съм тук заради момичето!
Няма да ти позволя да я докоснеш!
Помощ! Той ше ме убие! - Не, няма! Аз съм нормален човек!
Излезте с вдигнати ръце!
Нормален човек не би казал подобни неща!
Тук съм само заради варелите ти!
И да спася жената, ако успея да убедя дъщеря си.
Значи ме накара да повикам полицията за себе си?!
Върни се! Ще те убия!
Казват, че през '70-те е било пълно със серийни убийци,
защото Втората световна война е прецакала бащите им.
Но знаете ли какво мисля? - Господине...
Мисля, че е в ДНК-то ни.
С теб сме на две скапани латета от това да изкараме ножовете.
Всички сме животни! Мамка му!
Иска ми се гумата да беше моята глава!
Вади стенобитния овен!
Не мога да повярвам, че имам рожден ден.
Не ми е добре.
Да те измъкнем оттук, за да извадим гадинката от главата ти.
Гадинката ме кара да чувствам доста неща, Морти.
Изпълнен съм с чувства! Знам какво искам, Морти!
Ела! Дядо иска да те целуне по челото.
Дядо трябва да те прегръща, а не да те превръща в кошче,
когато ме мързи да отида в другия край на стаята.
Чакай. Кога... Мамка му! Идват!
О, не! Соковете му изтичат!
Морти, трябва да върнем соковете му обратно!
Какво правиш? - Ще звънна на семейството му.
Рик, сега не е моментът...
Г-жо Горбълфлакс, съжалявам, но съпругът ви е мъртъв.
Дай ми телефона! - Соковете му изтекоха!
Господи! Трябва да се обадим на доста съпруги!
Побързай! Разбирам, Рик. Знам колко е обезсърчаващо
да се опитваш да приключиш нещата, а помощникът ти да сипва емоции.
Трябва да почистя колата си. Пълно е със счупени стъкла.
Дестинация - Земя!
Спринцовка ли има на пода? Какво ще си помислят хората?
Какъв ти е проблемът? - Ами твоят? Дай ми дядо Рик.
Не сега. Има мозъчна срамна въшка в мозъка на Рик,
който го превръща във филм на "Холмарк".
Във всеки лист хартия има запечатано животно.
Татко ще бъде убит от полицията, така че...
Ще си намерим друг баща. - Какво?!
Виж звездите! Намираме се в космоса!
Не знам какво става, но елате тук,
иначе ще се уверя положението да се влоши.
Мамка му! Добре! Настрой курс към Съмър!
Дядо Рик, аз...
Не е нужно да се доказваш пред мен. Дядо те обича.
Какво, по дяволите?! - Казах ти. Мозъчна срамна въшка.
Той вътре ли е? - Да.
Оръжието пристигна, шефе.
Щом иска обсада като в Уейко, ще му покажа кой е Бог!
Чакайте. Нека да се пробвам аз. Татко, още ли си жив?
Морти! Помощ!
Ще те сваря жив!
Хлапе, няма да го разубедиш.
Подобни хора нямат никаква емпатия.
В момента и аз нямам емпатия. Извинете, г-н Сериен убиец.
Знам какво изпитвате. Знам, че всичко е без значение.
Живеем в свят с измислени правила,
прилагани чрез политики, които не служат на никого.
Чувствате се сам и не разбирате никого.
Но това не означава, че не разбирате самия себе си.
Аз знам от какво имам нужда. Искам някой да ме прегърне,
не защото искат нещо от мен,
а защото просто желаят да ме прегърнат.
Светът не прегръща такива като нас.
Освен ако не споделим от какво имаме нужда.
Ако искате истинска прегръдка, излезте отвън и го поискайте!
Искам прегръдка!
Той има нож!
Е... - Морти, гордея се с теб.
Справи се! А това е за вас, господине.
Честит рожден ден.
Откъде разбрахте? - Просто знаех.
Може ли да изляза, или ще застреляте и мен?
Имаш ли нож?
Имам швейцарско ножче в джоба си.
Прозвуча ми така, сякаш всички полицаи останаха без куршуми.
Винаги се чувстваш така - откъснат от света?
Да. Морти, може би не трябва да ми съчувстваш.
Сложи си онова нещо в главата, за да игнорираш поведението ми.
Но да си жесток, е опасен сигнал.
Вземи под внимание сигналите, преди да бъдеш наранен.
Да не би да казваш, че си задник?
Предполагам, че да. - Няма проблем.
Карта Покемон
Иска ми се да можех да се насладя на това.
Без лоши чувства.
Г-жа Храсталапова Г-жа Храсталакова
Трябваше ли от тази игра на думи да се почувствам по-добре?
Ученик наряза гумите ми.
Друг напълни бюрото ми с менструална кръв.
Всичко ще е наред. - Не, няма!
Печеля 40 хиляди долара на година! В затвора щях да изкарвам повече!
Разбирам ви. - За какво говориш, мамка му?!
Видя ли другата част от рисунката? Има смъртна заплаха!
Защо ми шъткаш?
Превод КАЛИН СТОЯНОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО