DET HÄR AVSNITTET INNEHÅLLER STARKA SAMTAL-
OCH SKILDRINGAR AV SJÄLVMORD SOM KAN VARA STÖTANDE.
- Redo för Ricks berömda spaghetti? - Jag älskar spaghettitorsdagar.
Herregud, Rick. De blir godare för varje gång.
Gillar ni det? Det är god spaghetti, det!
- Jag är dödskalleemoji, fast med ord. - Mer sås? Här finns det sås.
- Pappa, du var väl på jobbintervju? - Det gick uselt.
Inget som lite bolognese inte kan råda bot på.
- Nudlarna är så mjuka, pappa. - Lite kryddigt, lite sött...
Härligt att vi alla pratar. Vi är ju en familj.
Och nu har vi det härligt.
- Finns det mer? - Vill ni ha mer?
Här finns så mycket pasta som ni kan pasta i er!
Rick, jag måste få veta. Vad är din hemliga ingrediens?
Herregud, nej! Varför? Varför är det alltid sån här skit med dig?
Klart det är en människa. Varför kunde det inte bara vara spaghetti?
Jag ska säga det här så enkelt som möjligt-
och du kommer inte att tro mig. På den här planeten-
blir folk som tar livet av sig till spaghetti.
Du lär dig visuellt, så följ med mig.
Hej, dr Hetpenis. Ni får inte ta med patienter...
Ingen fara, Michael. Den här utomjordiska pojken har rymdcancer-
och hans sista önskan är att se ännu dödare människor.
Du behöver inte säga mer.
- Kolla. Mördad. - Äckligt.
- Bilkrock. Och självmord. - Rick, jag vill inte...
- Vänta, vad är det som luktar? - Det vet du jäkligt väl, baby.
- Hugg in. - Gör inte så!
Du har gjort det i flera veckor på torsdagar.
Kom igen, Morty. Ett skepp kommer lastat.
- Kom igen! - Jäklar!
- Jag sa ju det. - Varför? Hur?
Kortisolet ökar stärkelsen i deras blod-
och tarmarna blir till en enda lång spaghettinudel-
och de kringliggande vävnaderna blir en kryddig och söt blodpropp-
som vi skulle kalla bolognese.
Men det krävs mycket kortisol. Självmordiskt mycket.
- Nästan godare kallt. - Nu tar du i. Var inte en hipster.
- Ursäkta, äter ni två ett lik? - Det är okej, det är spaghetti.
- De vet inte vad det är. - Jag ringer polisen.
- Innan du gör det... - Nej, Rick!
- Va? Var är jag? - På bårhuset och äter lik.
- Vad sa du? - Sluta använda den grunkan.
Vilken grunka? Vilka är vi?
- Vi skulle just gå. - Du behöver inte säga mer.
Vems bil är det här? Vems solskärm är det här?
Vad är en sol? Jösses. Förlåt, det där är alltid pinsamt.
Men ser du vad jag menar nu?
Bästa spaghettin i galaxen och helt utan skuldkänslor.
- Jag vill veta deras namn. - På vem? Michael? Rättsläkare nr 1?
De vi har ätit som spaghetti!
- Vet du ens vad de heter? - Du får inte veta spaghettins namn.
Där går min gräns. Jag tycker det är makabert.
Säg nu, annars säger jag till mamma och det blir ingen mer spaghetti.
Du suger! Var är Men in Black-grunkan?
- Namnen! - Nöjer du dig sen?
Det är allt jag begär!
Du kommer inte att kräva att få gå på deras jävla begravning?
Bara namnen, sen är jag nöjd. Jag lovar.
- Jag hatar dig, för fan. - Jag vill bara visa respekt.
Enda anledningen att du är i livet är att du inte blir utsökt när du dör.
Tack för den tysta stunden. Nu vill jag bjuda in församlingen.
Är det någon som vill säga några ord om Lawrence?
- Eller så tar vi en tyst stund till. - Jag fattar att han begick självmord.
Okej, nu går... Men för i...
Hej. Jag vill vara ärlig gällande en sak.
Efter att Lawrence dog, åt vi honom.
Vänta, vi är inte varulvar eller så. Vi kommer från en planet-
där när ni dödar er själva-
så förvandlas ni till det som min planet ser som mat. Spaghetti.
Det förde oss samman. Lawrence förde oss samman.
Det känns fel att inte berätta det här. Han var utsökt.
Jag hoppas att det känns bättre nu.
Det är bra så, gubben. - Nu har ni fått ett avslut.
- Så vi åt människor? - Jag är rädd för det.
- De var så spaghettiaktiga. - Ja, det var de.
- Det kommer att bli svårt att... - Att släppa det, ja.
Det var därför jag inte ville säga nåt.
- Så Morty sabbade spaghettikvällarna? - Korrekt.
- Summer! Det var människor! - Det var människor, Summer.
Vilket är vidrigt och inte okej att ljuga om.
Korrekt. Men Morty ska också veta att det inte är okej att skvallra.
- Pappa! - De var utsökta!
- Fortsätt äta dem, då! - Nu går det inte!
På grund av dig! Förlåt, Morty. Det var uselt föräldraskap.
Du gjorde det "enda rätta", inom citationstecken.
Vi är tekniskt sett glada att vi är bättre informerade.
Först bläckfisken, nu det här.
Har vi funderat på att ge upp och gå över till fascistdelen av landet?
- Nej! - De får ju göra mer.
Jag går väl upp på mitt rum, eftersom alla hatar mig nu.
- Jaha, förlåt. God natt, Morty. - God natt, Morty.
Hej, bamsingen. Är du deprimerad? Mamsen gillar depression.
Hoppsan, jag spillde min mjölk. Nu är vi båda ledsna.
Jag är en stygg familjeterapeut/bonnflicka.
Hej, Morty Smith. Du är inbjuden till 41 Kepler B.
Du känner till det som Spaghettiplaneten.
Du är inte i trubbel. Vi vill bara prata.
- Klarar den här min vikt? - Det borde den göra.
Okej... Ska jag hit upp? Jösses.
- Aldrig hört talas om en ramp? - Det här är en ramp.
Hej, Morty. Jag är den här planetens president.
Jag såg videon på dig på begravningen.
- Förlåt. - Nej då.
- Den var högst avslöjande. - Skulle du kunna visa oss?
Det här är spaghettin efter en person som tog sitt liv.
- Den gick med på att bli uppäten. - Okej.
Wow. Ja, otroligt som alltid. Jag ska inte ljuga.
Skulle du anse dig vara en vanlig jordbo?
På jorden är det faktiskt dåligt att vara vanlig-
så vi är alla speciella och olika, men vi tycker alla om spaghetti.
Alla åtta miljarder?
Morty, vad skulle du säga om att bli en sorts ambassadör?
- En sambandsman mellan världarna. - Vänta nu.
- Jag gick på begravningen för... - För att du kände skam.
För att du inte hade fått lov. Visa honom.
Jag heter Tanya Radcliffe. Jag har levt i smärta i åratal.
Jag har mist alla mina nära och kära. Jag har ingenting.
Så när läkarna sa att jag äntligen fick rätten att dö-
om jag gick med på att bli nån utomjordisk pojkes middag-
så sa jag bara: "Hoppas jag är utsökt."
- Jäklar. - Lämnar det en bättre eftersmak?
- Ja, det gör det enklare att svälja. - Det där lät bra.
Vi kanske ska ge vissa människor rätten att dö och vara utsökta.
Ät gärna upp Tanya. Det är vad hon ville.
Nej. Det är nog bra, tack. - Tanya, du var verkligen smaskens.
Förresten, kan jag få henne att ta med?
- Vem är redo för mer etisk spaghetti? - Jag! Älskar den här etiska skiten.
Helt ärligt så kändes det okej innan också.
Gud, vad gott. Skicka parmesanen.
Var är pappa? Varför missar han alltid spaghettikvällarna?
Han surar väl för att Morty överglänser honom-
och ger oss utsökt spaghetti utan lögnerna och nihilismen.
Ett jubel till för bonusen som är avsaknaden av Rick.
Boom! Ursäkta att jag stör mitt i Mortys perfekta spaghettikväll.
- Men det här vill han nog se. - Vad fan är det där?
"Morty O's självmordsspaghetti. 100 % etisk, single origin-pasta."
- Åh, herregud! - Låt mig gissa.
Du åkte tillbaks till deras planet, gav kloka insikter till deras ledare-
och nu säljer de sina döda på varje rymd-Walmart.
Ja, men det här gick jag inte med på!
Är det här människa eller inte?
Bara så jag vet hur pass upprörd jag ska låtsas vara.
Det här tycks vara Roger.
Hej. Roger Wayne Marder här. Jag var seriemördare och kannibal.
Nu får jag begå självmord och bli mat åt er.
Ett gott slut efter alla mina illdåd.
Hursomhelst, hoppas jag smakar.
- Så... Ja till människor? - Wow. Sett från den ljusa sidan...
...så kan man se det här som en fin epilog-
till en berättelse om att tala sanning.
Vill du se den epilogen?
- Vad är det här? - Burkar spaghetti som säljer slut...
...i alla grannplaneter. Vill du se hur etiskt det är där nere?
- Spaghettiplaneten? Vad hände? - Du hände.
- Du hände över alla reklamskyltar. - Jösses. Åh, nej.
Bron där kallas för "den vackraste hopplatsen."
Förr fanns det säkerhetsnät, men de smälte ner dem-
för att göra enorma pastasilar.
- Vill du slå på radion? - Jag fattar, det är bara Enya.
Nej, bara morgon-zoo. Bara pladder, inga låtar.
Och TV? Bara reality-TV, men inte den bra sorten.
Som om hela planeten köpts upp av Discovery.
- Gud, så deprimerande. - Helt klart det som är meningen.
Kolla in den här skiten. De har färgat sin sol mentalsjukhusgrå.
Det är inte lätt. Rätt imponerande. Och allt är tack vare...
- Herregud. Jag är en mördare. - Nej, Morty.
Det du gjorde var mycket mer indirekt.
Jag förstår er oro, men se er omkring.
Tack vare den intergalaktiska spaghettihandeln-
har vi minskat vår skuld och tjänar stora pengar.
- Vi har ren energi. - Efter pausen borde du ha sagt:
-"Mentalvård." - Okej, vi har pushat på lite.
Men annars raseras försörjningskedjan och den globala ekonomin.
Hur många får lida då?
Okej, svårt dilemma. Helt klart en het potatis.
Men vi kan fixa det. - Inte sant, Rick?
- Du menar att jag ska fixa det. - Ett ögonblick.
Ja, jag vill att du fixar det.
Inget av det här hade hänt om du hade varit ärlig om spaghettin.
Jag ljög för att skydda dig. Du talade sanning för att såra mig.
Vi kan inte resa i galaxen ihop om du, var gång vi ser ett sjukt system-
kastar dig huvudstupa in i dess elstängsel.
- Jag lovar att sluta med det. - Va?
Om du hjälper mig, så slutar jag snoka i Rick-grejer-
för att hitta det dåliga med dem. Aldrig mer.
Och du får aldrig säga nej till mig.
- Är du Keith Raniere eller? - I två veckor.
Mitt barnbarn slickade min röv, så jag är på.
Okej, vi måste hitta en annan lösning-
där vi inte tappar människor på burk.
Men människor är ju spaghettin. Det är ju hela grejen.
Tänk om de inte var det då?
- Jag lyssnar. - Jag med.
Vi kanske kan göra nåt som är som en människa.
Rick, du gör ju alltid kloner.
Vad är det du föreslår? Ett program med kortare liv och indoktrinering?
Ska vi begränsa deras kontakt med omvärlden-
och övertyga dem om att det är deras öde att bli spaghetti?
TRE DAGAR SENARE
- Jag vägrar vara utsökt för dem! - Jag älskar dig, klon 5617B.
Vilken speedrun av "Never Let Me Go".
Spoilers, Rick.
Alla klonberättelser slutar väl likadant.
Ska vi återgå till vanliga människor och vanliga självmord?
Nej, vänta. Vi klarar detta. Vi kanske kan göra dem mindre människa.
Hur mycket människa måste de vara för att bli spaghetti?
Gråzoner! Min specialitet.
Försöksperson 1. Ingen pannlob, inga empaticenter.
I övrigt samma fysiologi som en människa.
Tyvärr ser den här killen ingen skillnad mellan liv och död.
Alltså ingen spaghetti. Sen har vi den här.
Den är i fruktansvärda smärtor från födseln.
Jösses! Åh nej, Rick!
Så jag skapade den inte ens, för jag visste att du skulle ogillar det.
Även om du skulle göra den en tjänst genom att ta dess liv.
Dra åt helvete!
Du borde klura på spårvagsproblemet nån gång. Här är den sista.
Jag behöll hjärnstammen och interna motoriken.
Men i grund och botten är det bara en huvudlös, benlös bål.
- Finns det spaghetti i den? - I teorin, ja.
Problemet är... Du vet.
Skulle du kunna...? Typ...
Vad gör du? Är det där charader?
Knyter du näven? Ska det föreställa en telefon?
Skit samma, säg det rakt ut.
Du kanske kan ge dem en klolik hand.
- Så de kan hugga ihjäl sig. - Du behöver inte säga mer.
Det var ingen dålig lösning ni har kokat ihop.
DET ÄR "MÄNNISKOR"!
- Spaghetti. Tekniskt sett. - Det duger åt mig.
Vi måste fylla 100 000 burkar innan helgen.
Sätt nu lite fart på fetknopparna!
- Bålrättigheter! - Bålrättigheter!
Nya spaghettin suger. Vi vill ha riktig spaghetti!
- Vänta, skulle du...? - Tänkte du spränga dig själv?
Ja, men om du vill göra det...
Du har en moraliskt överlägsen ståndpunkt, så...
Varsågod.
Du vill att jag ska döda mig själv så du får äta spaghettin, va?
- Din utomjordiska skithög! - Dra åt helvete!
Hur lång tid tar det för ett samhälle att kollapsa?
Vi tar reda på det.
Varför tar det sån jävla tid?
En hel planet väntar på leverans!
- De lär ha slut på spaghetti. - Då åker vi ner och lagar lite.
Döda dig själv.
Jag förstår. Hälften av styrkorna får jobba med inre oroligheter-
och andra halvan med planetärt försvar.
Vidta alla nödvändiga åtgärder för att återställa ordningen.
Jag hörde inga satsningar på mentalvård.
Brainstormandet är över, din vidriga lilla likätande utomjording!
Du har gjort tillräckligt. Helvete!
Vi är skyldiga andra planeter så mycket spaghetti-
att vi alla får begå självmord!
Ta det lugnt.
Rick kan syntetisera allt han får ett prov på. Kan vi inte försöka?
Finns det nån kvar som kanske vill begå självmord?
Det finns en, men lycka till med det.
Två månader kvar att leva. Sängliggande, hemska smärtor.
Varför har han inte gjort det än?
- Hörru! - Dra åt helvete, spaghettiunge!
- Vad är det med dig? - Jag har ont.
Jag önskar att jag kunde dö, men jag vägrar bidra till era sjuka vinster.
Integritet innebär att leva med smärtan.
Tänk om jag sa att det här skulle stoppa spaghettihandeln för alltid?
- Vad menar du? - Jag förklarar på vägen.
Hade du en dödshjälpkammare redan klar?
Det är bara ett ställe.
Hör ni. Lägg av, allihop. Sluta.
Jag har en lösning så ni alla kan få spaghetti.
Vi ska göra det här en sista gång.
Han här ska göra sitt och jag ska syntetisera det.
Det här är vår bröderna Wright-flygnings Kitty Hawk.
Eller vår "fyll i planetens" "fyll i luckan".
Fred, tänk bara på ditt liv.
Den här maskinen visar upp det för alla på skärmen.
När du är redo, tryck på knappen.
- Tror du det kommer att funka? - Lita på mig.
DU ÄR EN VINNARE!
BETYG ARKITEKTUR - F
TILLGIVEN FAR TILLGIVEN MOR
SKILSMÄSSA
TILLGIVEN FRU
Bon appétit.
Helvete.
Jag tror att jag talar å hela mitt folks vägnar:
Vi har fått nog av spaghetti.
Du gjorde det. Du kunde inte förändra allas smaklökar-
men du kunde göra det osmakligt.
- Det var inte döden, va? - Det var livets komplexitet.
Gud, vad var meningen?
Om du frågar om det här var en berättelse om rätt och fel-
så är svaret: Jag bryr mig inte.
- Så vad ska vi göra? - Celler konsumerar, Morty.
Själva livet är fel, alltså är döden rätt.
Men man kan inte stå på dödens sida, så man lever-
även om det innebär att man måste äta. Och Fred gjorde det bra.
- Vad är det här? Var är spaghettin? - Skit på dig, Summer.
- Va? - Vad är det för fel på pannbiff?
- Smaka åtminstone. - Jäklar!
Det här är den godaste pannbiffen jag har ätit.
- Är det verkligen pannbiff? - Vill du verkligen veta det?
- Nej, tack! - Det är riktigt illa, så ni vet.
- Visst, hörru! - Seriöst. Jag skojar inte.
Jag säger inget, men ni ska veta att sanningen är hemsk.
Får ni veta av misstag, skyll inte på mig.
- Vi säger så! - Ja.
Om ni visste, skulle ni nog vilja dö.
- Det är det sista jag nånsin säger. - Bra.
Är det var dammsugarpåsar kommer ifrån?
Herregud.
Text: Pablo Diaz Bernal Iyuno