NETFLIX PRESENTERAR
Ge oss pengarna.
Namn?
Steve Harmon.
Ålder?
Sjutton.
Gängtillhörighet?
Jag är inte med i nåt gäng.
Ingen.
Har du blivit fängslad förut?
Nej.
Några kända sjukdomar?
Aids?
-Har du aids? -Nej.
Töm fickorna.
Är mina föräldrar här?
Grabben, dina föräldrar är inte här.
Ska jag skaffa en advokat?
Du måste vara tyst.
Får jag ringa min…
Monster gråter inte i mörkret.
Det var vad jag borde ha sagt när han kallade oss monster.
Idiot! Jag ska spöa dig!
Där ute. Vänta bara!
Kom igen, din fegis! Kom igen!
Jag borde ha berättat att ända sen de hämtade mig…
…har mörkret bara gett mig
de darrningar som påminner mig om att jag lever.
Det är det som skrämmer mig mest…
Att veta att jag lever… Att jag inte befinner mig i en dröm.
Allt är tyst och lugnt på natten,
så jag kan höra det dunkande ljudet av hjärtslag mot bröstkorgen.
När jag ser mig själv i spegeln,
när jag hör mannen längre bort skrika, varje natt vid exakt samma tid…
Du ska inte göra nåt! Håll käften!
Släpa ut den jäveln!
Monster skriker inte tillbaka. De kan inte.
Men jag kan. Jag gjorde det.
När det var ljust, på dan,
kändes det som en film.
Det här är den filmen. Min historia.
Skriven av, regisserad av och i huvudrollen Steve Harmon.
Interiör, häktescell, dag.
Steve Harmon sitter mitt emot sin försvarare O'Brien.
Är alla de här för personer som du försvarar?
Det är inte alla.
Hur många säger att de inte är skyldiga?
Alla.
Får jag säga en sak?
Jag mår illa.
Har du feber?
Nej, jag bara… Får jag blunda ett tag?
Ja.
-Vill du ha min jacka? -Nej.
Jag är oskyldig.
Bra… Du borde ha sagt: "Jag gjorde det inte."
Jag gjorde det inte.
-Tror du mig? -Det spelar ingen roll. Jag gör mitt jobb.
Har du tid?
Okej.
Har du funderat på erbjudandet?
Avfärda det inte.
Du är överbelastad, och jag slutar klockan sex,
så jag ska underlätta för alla.
Han är bara 17.
Och? Han är insyltad i ett mord och om du fortsätter åtalar jag honom.
-Han gjorde det inte. -Övervakningsfilmen och vittnena, då?
-Dina vittnen. -Den gamla damen är trovärdig.
-Säg ja. Du slösar med tid och pengar. -Tjugo år? Han är en bra grabb.
Han har aldrig varit i trassel förut. Han är inte den du tror.
Han ser opålitlig ut.
Fem till sju år, då?
Anta erbjudandet.
Interiör, rättssal.
Ljuset från lysrören utplånar alla nyanser.
Inga gråzoner i domstolen.
ÅTALAD FÖR MEDVERKAN TILL RÅNMORD
Tidigare, Harlem, kväll.
Fattar ni?
Jag kunde ha tagit 145th istället.
Det är nära hem.
Vad i… Se dig för, hördu!
-Ursäkta. -Läget?
Vad fan har han för problem?
-Läget då? -Ursäkta.
Vi bor i samma område.
Det är lugnt.
-Vad heter du nu igen? Scott, Sam… -Steve.
-Ja.
Steve.
Går det bra?
Jag försöker.
Alla reser sig.
Domare Lionel James presiderar.
-God morgon, allihop. -God morgon.
Sitt kvar.
I GUD VÅR FÖRTRÖSTAN
-Är åklagarsidan redo? -Ja, herr ordförande.
-Försvaret? -Redo.
-"I Gud vår förtröstan." -Redo.
Om du har några frågor, skriv ner dem.
Jag försöker svara när jag kan.
Hur var allas helg?
Min var jättebra. Jag åt thaimat och såg på Downton Abbey.
Min lillasyster gifte sig.
Kom ihåg, det är vårt jobb att få juryn att se dig som en människa.
Släktens ungkarl?
-En av de sista. -O'Brien?
Jag hälsade på släktingar.
Utmärkt.
Då kan vi börja.
Hämta juryn.
Juryn gör entré.
Olika åldrar, raser.
Ett slumpmässigt urval med ögon som rör sig som djur.
Tomma.
Är det därför de undviker ögonkontakt?
De ser ut som folk som inte ser på nyheterna.
Är jag en människa?
…finansiering till mindre grupper.
Visst. Inga problem. Vi ses där.
Ja. Okej. Okej då.
Det var snyggt, Jer. Snygg tipi.
Ja.
-Fin. När blev den färdig? -För två minuter sen.
Skriv in oss när du kommer dit. Okej. Tack, bra. Okej.
Kan jag få sylten?
-Okej, vi ses. -Hej då.
Tack.
-Är du redo för provet? -Jag har pluggat.
När behöver man integralkalkyl?
-Sjabbla inte nu. -Nä.
Glöm inte att alla betyg räknas. Tänk på college.
Ja, okej. Hej då, mamma.
Du passar Jerry ikväll. Det är föräldramöte.
-Kan du påminna din pappa? -Okej.
Hördu!
Vi ska leva loppan ikväll.
-Håll dig borta från parken. -Ja.
Tjugo dollar i översta lådan.
God morgon.
Vad jobbar du med?
Annons för ett försäkringsbolag. Gillar du den?
Ja.
-Man tittar här och sen här. -Ja, precis.
Du vet varför, va?
Gyllene snittet?
-Nej. -Har jag inte sagt det?
-Tror inte det. -Okej.
Du kan använda det när du filmar.
En formel som säger att det uppstår en harmonisk symmetri
när man ritar en yta som är uppdelad i två kvadrater och en rektangel.
Och inom rektangeln två kvadrater och en rektangel.
Fortsätter man uppstår en spiral som förekommer i naturen.
Som ett snäckskal.
Ja, en snäcka.
Den återfinns även i pyramiderna och da Vincis Nattvarden…
Varför gå till skolan när jag har dig?
För att jag älskar dig, men du är inte för stor för att få stryk.
-Verkligen? Du och jag? -Ja. Pang.
Vad ska du göra?
Okej. Jag måste gå, okej?
Okej. Kom hit.
-Okej? -Ja, iväg med dig.
-Det är föräldramöte ikväll. -Vilken tur jag har.
Ja.
-Lycka till på provet. -Ja.
Öppningsanföranden… Snarare monologer.
Upplagt…
för en trumvirvel…
…och slutklämmen.
Jag är Anthony Petrocelli, biträdande distriktsåklagare,
och företräder folket i delstaten New York i detta mål.
Den 12 september förra året gick två män
Richard "Bobo" Evans och James King,
in i en bodega på 115th Street i Harlem,
med den enda avsikten att råna butiken.
Damer och herrar i juryn, jag heter Asa Briggs,
och jag ska försvara mr James King.
Mr Petrocelli kommer att framställa målet i breda och storslagna termer.
Jag är Maureen O'Brien, försvarsadvokat för Steve Harmon.
Åklagarsidan anför korrekt att lagen ska skydda samhällsmedborgarna.
Men låt oss komma ihåg att vårt lands lagar riktar sig åt två håll.
De är förstås avsedda att skydda offret,
men de ska också skydda den anklagade.
Då detta brott begicks,
mördade dessa två män butikens ägare.
Många människor som åtalas i brottmål är inte skyldiga.
Och det finns inget mer avskyvärt
än att fängsla en person som inte har begått nåt brott.
En kamp uppstod, vapnet avfyrades…
…och Aguinaldo Nesbitt förlorade sitt liv.
Förutom att det finns rimliga tvivel på att min klient
var inblandad i rånet eller mordet,
så finns nästan inga skäl
att tro att han nånsin varit inblandad i nåt brott.
Före rånet fanns det en plan där ytterligare två personer
erbjöd sig att medverka.
"Erbjöd sig"?
En av dessa individer har erkänt.
Den andra skulle gå in i butiken före rånet
för att kolla om det fanns några poliser där inne,
och den mannen…
-…är Steven Harmon. -Nej.
De två tilltalade ni ser här var båda frivilliga medhjälpare till rånet,
och således kan de ställas till svars för medhjälp till mord.
Ursäkta mig. Sir!
-Sanningen är, mr Evans… -Herr ordförande!
…att Mr Cruz, mr King och mr Harmon
är mördare.
Mördare.
De flesta medborgare är anständiga, strävsamma personer.
Tyvärr finns det några i våra kvarter som inte är som vi.
De är inte barn.
De är unga män som kan skilja på rätt och fel.
Han är ett monster.
Det här är inget monster.
Det här är en 17-årig pojke.
I det amerikanska rättssystemet måste Steve Harmon betraktas som oskyldig.
Ni har hört det uttrycket 1 000 gånger.
"Oskyldig tills motsatsen bevisats."
Och om ni antar att han är oskyldig, enligt lagen,
ska vi visa er att inget som åklagarsidan lägger fram
bestrider det antagandet.
Tack.
Vi ser Steve tidigare,
på sin cykel på väg till skolan.
Han ser ut som din son.
Vi sov två timmar, festade varannan timme.
Drack, spelade och så.
Det var trevligt.
-Jag gillade den. -Okej.
Jag gillar den. Det gör jag.
Men jag undrar vad den handlar om? Var är berättelsen, Steve?
Det är bara vad jag ser.
Det måste vara mer.
Konflikt, en motiverande händelse.
En hjälte.
Som jag brukar säga. Det räcker inte att vara vacker eller upprörande.
Skönhet betyder att du kan göra intryck på folk.
Förstår du?
Ja. Ja, jag tror det.
Kan inte film och berättelser vara abstrakta?
Ja, som en målning?
Bilder kan berätta en historia, ja, men det är inte vad film är.
Film är en sammanställd serie bilder som har början, mitten och slut.
-Varför gör konstnärer filmer? -De gör det för berömmelsen.
Dåligt svar. Försök igen.
Pengar, makt, respekt.
Det händer sällan. Vilka cyniker ni är.
Konstnärer har nåt de måste berätta.
De lider om de inte kan göra det.
De värker fram sina berättelser och filmer.
Men om man inte känner så?
Du måste finna din berättelse.
Det var fint.
-Ja, du är arg. -Än sen?
Du är arg.
Ta poängen nu.
-Vänster! Bara att skjuta. -Sno den!
Vad snackar ni om?
Det var grymt!
Hördu. Hur är läget?
Läget, grabben?
Hördu, kom hit.
Okej, vi ses snart.
Passa bollen!
Han är med mig. Håll käften.
Varför håller du på och fotar?
Gör en film med mig när jag spöar dem i basket.
Ja? Spöar dem?
Visa min snygga sida. Vänta, jag måste flexa.
Ja?
Tjusigt.
-Får du med mig? -Ja.
Kolla in er älskade King på gatorna i Harlem.
Har du sett Dead Prez?
Min favoritfilm. Det är såna jag vill göra.
Jaså?
Du vet den där scenen när kameran tickar långsamt?
Tick.
Slowmotion-rörelser i 3D? Trippat.
-Ja, så klart. -Får jag fråga en sak?
Har du sett en pistol nån gång?
Vad?
Hur kan du bli regissör utan att ha sett en pistol gå av?
Det är därför du måste hänga med mig.
Jag visar dig verkligheten, förstår du?
Är det lugnt om jag bara tar lite bilder?
Det är ett fritt land. Jag bryr mig inte.
-Eller hur. -Visst.
Okej.
Täck mig. Kom igen.
Du ska få spö, kompis.
-Passa. -Du missade.
Den här sätter du.
Den var utanför. Passa!
Skit i dem, kolla när jag tar poäng.
Kolla! Den sista!
Lägg den på mig!
Snyggt jobbat.
Suveränt.
ÖPPNA
Kom ut!
-Kom ut, fegisar! -Du har snackat mycket.
-Fegis! -Du. Ja, var du där?
Det är du som är fegisen! Ni är båda fegisar!
Du gör ingenting!
Du gör inget.
Nej, din jävla…
-Hur har du det? -Okej.
Har…
-Har du pratat med miss O'Brien? -Ja.
Hon försöker.
Det kommer mycket drägg till domstolen.
De utgår från att alla är skyldiga.
Ja.
Hon kanske låter mig vittna.
Så jag får ge min sida av saken.
Bra. Det borde du få göra.
Jag ska bara säga sanningen.
Jag har inte gjort nåt fel.
Du tror mig väl?
När du föddes tänkte jag på alla scener i ditt liv.
Att du skulle spela fotboll, som jag.
Gå på college, som jag.
Träffa en vacker tjej…
…nån som din mamma.
Och jag…
…tänkte…
…på att vara arg på dig för dumma saker som du gjort.
Saker som alla ungar gör.
Men det här hade jag inte tänkt mig.
Jag kom liksom inte på den tanken.
Inte jag heller.
Jag tänkte ta examen med mina vänner.
Gå på college.
Du vet, vara…
Vara den jag är.
Nu kan jag inte ens tänka på det.
-Jag försöker att inte känna nåt… -Det är svårt, eller hur?
Jag vet att det är jobbigt.
Och jag kan inte göra nåt.
Jag klarar mig, pappa.
Tiden är ute.
Jag minns inte att han såg så gammal ut.
Att han hade så många rynkor i pannan,
eller så mycket grått hår.
Eller att hans händer darrade så där.
Ett, två, tre…
-Var är min kompis? -Kollar du?
Mr Sawicki sa att jag förstår min mänsklighet genom estetik.
Det är min signatur, sa han.
Att hitta nåt värt att avbilda, minnas dess form och struktur.
Jag har försökt göra det här.
Förstå den här platsen.
Hur det röda och vita kontrasterar mot cementväggen.
Hur jag är inramad i förgrunden och…
Gör inte sådär.
De gillar inte att bli iakttagna. Slappna av.
Ta lite luft.
Tidigare.
Ge mig nåt du vill visa din mamma.
-Kom igen. -Hur snygg är min rumpa, på en skala?
Din rumpa?
Tio är som Nicki Minaj.
-Ljug inte. -Fem. Det är generöst.
På min säng?
Det här är enda gången.
-Enda gången? -De gillar varann.
Håll käften! Gud!
Genomsnittliga tonåringar bryter mot lagen var tredje timme.
I tunnelbanan,
på gatan…
Hördu!
Man kan åka dit för att spotta, kissa, prata, gå eller stå…
Eller bara vara på fel plats.
Vi får se vad han får.
Jungle Fever spelades in här.
-Jaså? -Ja.
Det visste jag.
De filmar mycket här.
-Jag gjorde urvalsprovet till La Guardia. -Jaså?
-Jag kan spela i en av dina filmer. -Ja.
Då måste du provspela först.
-Vad? -Visa vad du kan.
Nej.
-Vänta lite. -Vad?
-Jag försöker se nåt. -Vad?
Åklagaren kallar inspektör John Karyl.
Vänster hand på Bibeln. Lyft högerhanden.
Svär du att säga sanningen och inget annat än sanningen?
Ja.
Inspektör Karyl…
-…känner ni igen dessa bilder? -Ja.
De togs av brottsplatsfotografen på platsen.
Ganska hemska.
Som ni ser, mitt herrskap,
utsattes offret för en våldsam och brutal attack.
Jag jobbar till 21,00 så jag äter lunch sent.
Jag ville äta kinesiskt den kvällen.
-Allt var lugnt när jag gick. -Vad såg du när du återkom?
Jag såg mr Nesbitt på golvet.
Det fanns en blodpöl, kassan var öppen och cigaretter saknades.
-Ringde ni polisen? -Ja.
Inspektör Karyl, fanns det några livstecken hos offret?
-Nej. -Jag handlar på tisdagar.
När jag kom ut på gatan, såg jag en pojke,
den där pojken, stå framför butiken och spärra ingången.
Mordvapnet var registrerat på offret.
Vi fick ett tips som gällde cigarretterna.
Säljaren sa att han rånat bodegan.
Varför avslöja så känslig information?
Det är inte känsligt.
Kulan gick in på höger sida och fortsatte uppåt mot lungan.
Vi talade med Richard Evans, "Bobo".
Visste ni att mr Evans och mr King planerade rånet?
Jag såg honom ta av sig mössan, torka av pannan och gå iväg.
Lungan slets sönder och stora interna blödningar uppstod.
Och vem sa att han var inblandad i rånet?
-Bobo Evans. -Är det denna man som kallas Bobo Evans?
Ja.
-De frågade var pengarna var. -Det var smash and grab.
Vad är det?
De visade mig foton av olika människor.
-Bobo Evans. -Jag kände inte igen honom först.
Dödsorsaken var inre skador.
-Är informationen jag har fel? -Nej.
Inga frågor, herr ordförande.
Jag pekade inte på King, utan Bobo.
Den där misshandeln, då?
-Protest. -Avslås.
Menar ni att mr Nesbitt drunknade i sitt eget blod?
Ja.
Minnesbild.
Inga fler frågor.
Rätten ajournerar sig tills i morgon.
Steve, kom hit.
-Sir. -Oj. Ta det lugnt.
-Ma'am… -Sir!
Vad gör du? Du behöver inte…
Han antas vara oskyldig, får jag inte säga nåt?
-Tyvärr. -Håll fingrarna i styr.
Annars blir det problem. Okej? Steve!
-Det är lugnt. -Steve!
Ma'am.
Jag säger till mig själv: "Se vilka du umgås med."
Harlem. Ser ni mannen där till exempel?
Ja.
Jag ser dig gå förbi honom varje dag.
Du är inte nyfiken på varför han alltid bara sitter där.
Tröttnar han inte?
Jo, kanske.
Och de två skakiga snubbarna som går fram och tillbaka där?
Tror du att de stöter ihop av en slump?
-Nej. -Jag kan fortsätta.
Titta på tvättomaten.
Har du märkt att ingen nånsin verkar tvätta där?
När man går förbi luktar det inte sköljmedel,
eller tvättmedel, inte ens smutstvätt.
-Vet du varför? -Varför?
Det är ett system. De får pengar.
Titta där uppe. Ser du den röda gardinen? Ser du tjejen som kikar ut?
Vet du vad som finns där?
Tjejer.
De säljer sex därinne.
Alla har sin historia.
Tvättomatägare, horor,
spelare, hyresvärdar och grannar.
Till och med polisen är inblandade.
Det är helt galet.
Men jag måste gå hem.
-Hör av dig, kompis. -Ja.
Jag hör av mig till dig.
-Vi ses. -Visst.
I kvarteret eller så.
Sköt om dig.
Men vad är bra sällskap?
Vem har det?
Jag behöver inte den här just nu.
Vem har du där?
Jag kallar honom Transformer Guy för det finns inget namn på lådan.
-Vet du vad jag kallar den? -Vadå?
Jag är Afroman.
Lustigt, pappa.
Om du var en superhjälte, vem skulle du vara?
Få se.
-Jag vet inte. -Gå runt!
-Vem skulle du vara som superhjälte? -Svarta pantern.
Och du då, Steve?
Vilken superhjälte skulle du vilja vara?
Varför vara en superhjälte…
-…när jag bara kan vara din bror? -Vad fint. Det gillar jag.
-Vem skulle du vilja vara? -Superman?
Schysst.
Ja, med glasögon och så och om folk bråkar med mitt folk,
för förtroende är allt…
Då spöar jag dem.
Det är bäst att du är försiktig.
-Vet du vem du borde vara? -Vem?
Batman. Då kan jag vara Robin.
Batman och Robin.
Betalsamtal från…
Steve Harmon.
…en intern vid kriminalvårdsanstalten MDC.
För att ta emot samtalet, tryck tre nu.
-Steven. -Pappa?
Jag hör inget. Är nåt på tok?
Inget är på tok. Jag…
Jag ville bara säga hej och höra hur ni har det.
Vi är oroliga för dig.
Jaså? Var är ni?
Vi är på 158th Street.
-Är Jerry med er? -Jag ska just hämta honom.
Han saknar dig.
Hälsa honom från mig.
Vad fan gör du ensam? Lägg på nu.
-Stick härifrån. Stick! -Steven?
-Ja, förlåt. -Steven?
Steven?
Vem var det? Är allt okej?
Ja. Bara jobbet.
-Oj, förlåt. -Ursäkta mig. Förlåt.
Hur tror du att det går?
Inget vi har sett hittills talar för din oskuld.
Oavsett vad de sa när de valdes, har halva juryn
redan bestämt sig för att du är skyldig.
Du är ung, svart och står inför rätta.
Vad mer behöver de veta?
Är man inte oskyldig tills motsatsen bevisats?
Det beror på hur juryn ser fallet.
Se det som en tävling för att se vem som talar sanning.
Åklagaren går runt och ser ansvarsfull och viktig ut.
Juryn tänker: "Han verkar ärlig. Varför skulle han ljuga om en sån sak?"
Vårt jobb är inte att visa att han ljuger.
Vi ska visa att han har tagit miste.
Vi har ett vittne till i eftermiddag.
Låt oss prata om Osvaldo Cruz.
-Vad kan du berätta om honom? -Tidigare.
Cruz.
Dominikansk hjärtekrossare.
Vad fan? Akta min kamera.
Steve Harmon! Dig har jag inte sett sen i åttan.
Du går väl på det där fina plugget?
Får han säga så där till dig?
Vad tänker du göra?
Vill du ha bråk?
Bäst för dig att den inte är trasig.
-Passa dig! -Kom igen nu.
Varsågod.
-Kom igen. -Hallå, Steve!
Han fintar bara! Fortsätt åt vänster!
Vi syns, Harmon. Glöm inte kameran nästa gång.
För helvete!
Ja, vi syns.
WorldStar.
-Hur gammal är ni, mr Cruz? -Femton.
Medverkade ni till rånet som ledde till mordet?
Ja.
Kan ni säga varför?
För jag var rädd för Bobo.
Han hotade att misshandla mig. Jag var rädd för honom och James King,
och Steve också.
De är alla äldre än jag.
Vad föreslog Richard Evans som ni känner som Bobo?
Han sa att han hade ett ställe.
Jag skulle bara sinka alla som följde efter dem.
Sa Bobo till dig vilken roll de andra deltagarna skulle spela i rånet?
King skulle råna butiken, och Steve skulle vara utkik.
Deltog ni i rånet för att du behövde pengar?
Nej, jag var rädd för Bobo.
Mr Cruz, ni har ju erkänt för polisen att ni medverkade i detta brott?
Ja.
Så i alla praktiska hänseenden
är det rimligt att säga att ni var inblandad i ett rånmord.
Är det inte sant? Såg ni inte det så?
Jag antar det.
Har inte åklagaren gett dig ett val?
Att antingen åker du i fängelse, eller skickar nån annan i fängelse?
Jag skulle inte ljuga i rätten. Jag talar sanning.
Så det är fel att begå mened,
men det är okej att gå in i en bodega och råna den?
-Är det lugnt? -Det var ett misstag.
Mr Cruz, är ni medlem i ett gäng?
Jag tillhör Riders.
Hur blir man medlem i Riders?
Man måste märka nån.
Vad betyder det?
Man måste knivhugga nån,
där det syns.
-Man måste skära en främling i ansiktet? -Ja, men de gör inte så längre…
Men ni deltog bara i rånet för att ni var rädd för Bobo,
inte för att få del av bytet?
Ja.
Inga fler frågor.
Jag ska berätta en historia. En vän.
Han hette Mega. Han kallades Mega Millions
för det var som att han vunnit högsta vinsten.
Rik jävel, alltså. Rik för att vara från förorten.
Hade en bästa kompis som hette Q.
De hade växt upp tillsammans.
De hade väl för mycket pengar i Harlem,
Meg ville testa sin tro.
Gör ett drag.
-Det är din tur. -Du har inte gjort nåt drag.
-Jag kollade på dig. -Nej.
-Kom igen, gamling. Fuska inte. -Det stämmer.
Vänta. Jag menade inte det.
-Där fick jag dig. -Ja, okej.
Han och Q tänkte dela på kostnaden
och skaffa en lägenhet tillsammans.
De skaffade ett kassaskåp tillsammans,
och Meg började märka att det fattades pengar,
förstår du?
Så han sa till honom "Lyssna, du är min bror, du är min bästa vän.
Jag måste veta. Snor du från mig?"
Så fort Q sa nej sköt Meg honom i ansiktet.
Han fick typ 100 år.
Vad uppnådde han, fast han inte var godtrogen?
Han lärde sig att man inte kan lita på nån.
Åh, det är en del av livet.
Gamling, sluta med dina visdomsord och spela nån gång.
Vet du att om du vill ta dig till toppen,
och anta att du hittar en tiger,
och han säger: "Jag tänker rida på tigern ända upp."
Och han satte sig på tigern.
När de kom till toppen var han inte där.
Var var de jävla människorna?
Killen var inuti tigern.
Misstro.
-Hur kunde han vara inuti tigern? -Tigern åt honom.
Man kan inte rida på en tiger.
Han litade på tigern, eller hur?
Vad snackar du om? Lyssna.
Okej, gör ett drag nu.
-Det är din tur. -Tigrar, lejon, björnar.
Krön mig.
Den amerikanska idén om hur en son ska vara.
Hur en man ska vara.
Jag skjuter från mig den idén.
Jag ser Steve.
-Steve, gå och köp basilika och vitlök. -Jag är upptagen.
Om du inte masar dig iväg till affären…
Får jag köpa glass?
Och kakdeg?
Allvarligt.
Visst, bara du skyndar på. Iväg.
Okej då. En sekund.
Tack, Bruce.
Efter veckors utredningar har polisen nu börjat gripa misstänkta
för dödsskjutningen och rånet på Nesbitt's Bodega.
Åklagaren har beslutat anhålla
fyra män som är inblandade i mordet på ägaren, Aguinaldo Nesbitt.
I avvaktan på att de ska gripas gör polisen inga uttalanden.
Katie Greenbaum i direktsändning.
Var är pengarna?
-Mamma? -Vad?
-Pengarna? -Därute, i min väska. Gå nu.
Dra upp byxorna, tack.
-Nej, det gör jag inte. -Inte?
Aldrig. Vad?
Där. Ser du? Du tittar på färgen…
…istället för…
…tomrummet.
-Ja? -God kväll. Mrs Harmon?
Kriminalinspektör Karyl. Polisassistent Williams.
-Hur står det till? -Vad gäller det?
Hur? Så där? Hur då?
För att se mindre ful ut.
Titta inte på hans rumpa.
Titta inte på kameran.
Handen bakom huvudet?
Steve.
Håll den…
-Så där… Steve. -Det är…
Upp med huvudet.
Kom ut hit.
Okej, Steve. Läget? En snabb fråga.
Steve Harmon?
Ja.
Du är gripen för mordet på Aguinaldo Nesbitt.
Ni skulle ju bara ställa frågor.
…kan användas mot dig i en domstol.
Gripen? Rör honom inte.
Varför sätter du handfängsel på min son?
Vart tar du mitt barn?
-Om du inte har råd… -Steve, mamma är här.
Har ni arresteringsorder?
Vart för ni honom? Han har inte gjort nåt.
-Vart ska ni? -Sir!
-Vart? -Säg nåt!
-Ni har fel barn. -Ni behöver inte använda våld.
-Bakom dig. -Vad händer här?
Vilket polisdistrikt?
Vart tar ni honom?
-Vart ska ni? -Steve.
Hör ni inte? Vart ska ni?
Vi är här.
Vart ska ni?
Ja. Okej.
Steve!
Vad är det som händer?
Gå du.
Gå och hämta Jerry.
Ljuset träffar dig vackert just nu.
Gör det?
Jag ser dig.
-Är det allt du har? -Vad menar du?
Ge mig lite mer än så.
-Det är auditionen vi pratade om. -Okej.
-Renee. -Okej. Gangster!
-Första kyssar. Fjärde kyssar. -Jag funderar.
Vad tänker du på? Stå så där.
-Ljudet av hennes skratt. -Jag är regissören.
Lukten av skymning.
-Jaså? -Skådespela nu.
-Jag ser en bild. -En vision? Jag också.
-Gör du? -Ja.
Jag ser en vacker chokladtjej.
-Jag är en svart kvinna! -Ja.
Vackert, sexigt.
Hennes kropp nuddar min.
Hashtag "Blackgirlmagic".
-Bronx-tjejen blev Harlem-tjejen. -Det var alltid Harlem.
Alltid Harlem. Stå still.
-Den här killens ansikte. Den killen… -Hallå, Steve!
Kom hit.
Stå inte mitt i gatan.
Den här skötsamma typen.
Varför umgås du med den här blonda typen?
Jag vet vad jag gör. Lugn.
Var har du varit så här sent?
Hos en kompis och pluggat.
Jaha. Pluggat.
Okej.
Det här är min kusin Bobo.
Vad händer, B?
Jag och Bobo satt bara och snackade.
Vi pratade om folk vi känner häromkring.
De blev kvar i samma kvarter hela livet.
De har aldrig fått det bättre.
Har du undrat varför?
Man kan inte lita på nån.
Det finns ingen heder.
Man kan inte lita på folk.
Mannen.
Du, Steve.
Förtroende betyder allt.
Du vet att du kan lita på mig.
Du vet att jag täcker dig.
Jag måste veta att förtroendet är ömsesidigt, förstår du?
Är du med? Jag måste kunna lita på dig.
Det är det jag snackar om.
Det var allt jag behövde höra.
Okej, kompis. Du är redo.
Ska vi blada?
Minne är en konstig sak.
Jag borde minnas varför jag ville prata med honom…
Åk till Jersey.
…eller ens tänka på det.
Jag minns inte.
Jag tog med böcker. Så du inte kommer efter i skolan.
-Du har redan missat mycket. -Jag vet.
Folk klarar av såna här saker.
De tar sig igenom dem och klarar sig.
Det här förändrar inte vem du är.
Förstår du mig?
Ja.
Du kan fortfarande gå på filmskola.
Du kan fortfarande göra bra saker.
Ja.
Ja, det kan jag.
Jag borde ha tagit dig till kyrkan mer…
Kan du läsa upp styckena som jag har strukit för?
Du får inte ge honom boken.
Upprepa efter mig.
Här?
-Ja. -Vänta, nu? Här?
"Herren är min styrka."
-"Och min sköld." -"Och min sköld."
"På honom förtröstade mitt hjärta."
"Jag fick hjälp."
"Och mitt hjärta gläder sig."
"Och med min sång…"
-"Och med min sång…" -"…vill jag tacka honom."
Bra.
Jag döpte dig efter min far. Den bäste man jag någonsin träffat.
Vår släkt är inte vilka som helst. Vet du det?
Det ska du inte glömma.
Du ska inte vara här.
Minne.
Skyldig tills motsatsen bevisats.
Vem måste man bli för att överleva 25 år här?
På nätterna hörde jag vuxna män skrika,
-panikslagna. -Släpp ut mig!
Vakter skällde på fångar.
Fångar skällde på vakter.
Jag var hungrig, men jag tränade mig att inte äta mycket.
Då gjorde det inget om nån stal min mat.
Allt jag gör här projiceras genom en lins av skyldig eller oskyldig.
Jag kan inte vinna.
Jag vill skrika nu.
-Steve! -Skynda dig. Det är din tur.
Kom nu.
-Åklagaren kallar Richard "Bobo" Evans. -Protest.
Protest mot vad? Ingen sa nåt.
Varför sitter han här?
Bitch! Du är en tjallare!
Ordning!
-Mr King! -Förlåt. Ingen fara.
Jag tolererar inte ett sånt utbrott i min rättssal.
Gör det igen så skickar jag ut dig.
Jag ber om ursäkt.
Han ville inte ha kostym på sig.
Kom nu.
Stig upp.
Vänster hand.
Höger hand i luften.
Svär du att säga sanningen och inget annat än sanningen?
-Ja. -Sätt dig.
Mr Evans, ni har fångkläder på er.
Vad är er status?
Jag avtjänar sju till tio år på Green Haven.
-Vad är ni dömd för? -Jag sålde droger.
Okej.
Mr Evans, berätta vad som hände den 12 september förra året.
Jag och King rånade en bodega.
Först satte vi oss utanför.
-Sen fick vi ett tecken från honom. -Ursäkta, vem?
Killen bredvid den rödhåriga.
För protokollet, mr Evans identifierar mr Harmon.
Fortsätt.
Vi gick in
och killen bakom disken drog fram ett järn.
-Vad önskas? -"Järn"?
-Ge hit pengarna. -En pistol.
Ta pistolen!
Ta honom!
Kom igen!
Vi sticker!
-Titta här. Kom nu! -Jag sa ju det!
Ta cigarretter. Kom igen nu. Sätt fart.
Fan. Fort, nu!
Vi tog vad vi ville ha och stack.
Vad tog ni förutom pengar?
Cigarretter.
Vad gjorde ni sen?
Gick och käkade kyckling på ett kycklingställe.
Vad hände med resten av pengarna från rånet?
-Jag och King delade på dem. -Skulle nån annan ha fått en andel?
Ja.
Dominikanen. Och Kings kompis.
Mr Evans, ni erbjöds en uppgörelse för att vittna idag. Vad var villkoren?
(Tjallare.)
Om jag berättar vad som hände kommer jag undan med bara tio år till.
(Jävla tjallare.)
Talar ni sanning idag?
Ja.
Inga fler frågor.
Mr Evans, när talade ni med mr Harmon om rånet?
Det gjorde jag inte. Han är Kings kompis.
Vad hade mr Harmon på sig dagen för rånet?
Vet inte. Jeans eller nåt.
Minns ni nåt mer om hans klädsel?
Jag tittar inte på killars kläder.
Då så.
Vad skulle mr Harmon göra om det var nån i bodegan?
-Ge oss en signal. -Och vad var det för signal?
Visa att det fanns poliser där.
Skulle han blinka? Röra vid sin jackärm?
Jag vet inte.
Ni planerade rånet med King. Sa han inget om det?
Jag trodde att allt var ordnat. Det sa han.
Sa ni nåt till Osvaldo Cruz om rånet?
Jag sa några ord.
Hotade ni honom för att få honom att hjälpa till?
Nej, han ville vara med.
Han sa att han bara deltog för att han var rädd för er.
Jag skulle inte tvinga nån att vara med mot sin vilja.
Man kan inte lita på dem i så fall.
Talade ni med mr Harmon efter rånet?
Nej.
Fick han några pengar?
Nej. Vi fick ligga lågt eftersom killen dog.
Vilka är "vi"?
Jag och han. Jag och King.
(Dra åt helvete.)
Tack. Inga fler frågor.
Mr Evans, vad gjorde ni innan ni gick in i bodegan för att råna den?
-Väntade på att han skulle komma ut. -Vem?
Steve Harmon?
Ja, han.
Inga fler frågor.
Men ni sa att ni inte pratade med mr Harmon före rånet.
Ni sa att King sa att han var med,
men ni vet inte hur han skulle signalera till er om det var nån i bodegan.
Och så vitt ni vet,
fick mr Harmon inga pengar för sin påstådda medverkan.
Det är Kings kompis. Så det var inte mitt ansvar.
Tack, mr Evans.
Titta framåt. Så de inte tappar tron på dig.
Inget att tillägga.
Okej.
Tyvärr är det all tid vi har idag för Rashomon.
Jag gillade den.
Det gjorde du säkert, Casper.
Jag tog med min fru på den på vår första dejt.
Jag ville göra intryck.
-Jag undrar bara vem som talar sanning. -Tror du att det bara finns en sanning?
Okej.
Vi provar ett litet experiment.
Om ni skulle fråga mig, och sen min fru, om dejten,
och sen killen som satt bakom oss på bion,
skulle ni få helt olika svar, eller hur?
-Varför gifte hon sig med er? -Det är ett mysterium.
Men varför får ni olika versioner av samma händelse?
Alla ser allt annorlunda.
Exakt. Min fru skulle berätta att mina händer var svettiga.
Jag försökte hålla henne i hand.
Eller att jag hela tiden viskade om filmen.
Vad skulle jag säga?
Att jag aldrig varit lyckligare.
Poängen är att var och en har sin egen synvinkel
och alla val ni gör, alla repliker ni skriver,
varje klipp ni gör, speglar den synpunkten.
Ni utgår från er synvinkel och berättar er sanning,
som ni upplever den.
Ms O'Brien.
Ja, herr ordförande.
Försvaret vill kalla Leroy Sawicki.
Vad?
Överraskning.
Säg ert namn för protokollet.
Leroy Robert Sawicki.
Tack, mr Sawicki.
-Får jag fråga var ni arbetar? -Jag är lärare på Roosevelt High School.
En mycket ansedd gymnasieskola.
Det är en av stadens bästa skolor.
-Hur känner ni Steve Harmon? -Jag har känt Steve i två år.
Han har varit en enastående medlem i min filmklubb sen sitt första år.
Vad gör eleverna i filmklubben?
Vi pratar om filmspråk, filmestetik och effektiv berättarteknik.
De skapar också egna projekt.
Vad har ni för åsikt om Steves arbete?
Jag anser att Steve är en enastående ung man.
Han är intelligent, begåvad och arbetar väldigt hårt.
Anser ni att han är en ärlig ung man?
Fullständigt ärlig.
Han strävar efter sanningen i allt han gör.
Säger han att han var vid bodegan av en slump, tror jag honom absolut.
Tack.
Inga fler frågor.
Mr Sawicki, ni undervisar på mr Harmons skola. Stämmer det?
Det stämmer.
Bor ni i hans område?
Nej.
Ni vill gå i god för hans karaktär,
men är det inte så att ni inte vet vad han gör efter skolan?
-Ja eller nej? -Nej.
Ni vet inte vilka påtryckningar han kan utsättas för
som kan leda honom på avvägar, eller hur?
Låt oss vara ärliga.
Man vet aldrig riktigt hur andra har det.
Nej. Har ni varit hemma hos honom…
Ursäkta, jag var inte klar.
Ursäkta, svara ja eller nej.
Okej.
Nej.
Visserligen vet jag inte hur Steves liv ser ut
hemma eller i hans kvarter,
men jag tror absolut inte att den Steve jag känner
är kapabel till nåt av det här.
Steve börjar just komma till sin rätt,
och det faktum att allt det här händer honom,
det är otroligt.
Vet ni vad han gör efter kl. 22,00?
-Ja eller nej? -Nej.
-Är ni med honom efter midnatt? -Nej.
Nej. Var ni där med honom eftermiddagen den 12 september förra året?
-Självklart inte. -Vet ni vad han gjorde?
Inga fler frågor.
Ni kan gå.
Jag förlorar, va?
-Jag kommer att förlora. Säg det. -Jag vet inte.
Jo, det gör ni.
Jo, det gör ni. Säg det bara.
De har ingen aning om vem jag är.
Ingen i rättssalen har nån aning om vem jag är.
Vad borde de veta?
Det kvittar.
De hör det inte.
Jag kan inte vara där i 25 år.
-Hör på. -Jag menar…
Vi måste tänka ut nåt annat.
Kan vi lämna in ett yrkande?
-På vad då? -Jag vet inte, nåt som ger oss tid.
Att målet avskrivs.
-Det finns inga skäl för det. -Expertvittnen, då.
-Så de förstår att jag inte ska vara där. -Steve! Hör på nu.
Nej! Du vet inte för du har inte varit där.
Se på mig.
Jag använder allt jag kan, och vi har en chans här. Okej?
Oavsett domslutet, så fortsätter vi att försöka.
Vi ger inte upp.
Vi har faktiskt ett expertvittne.
Du.
Du måste vittna.
Juryn måste se på dig, och du måste se på juryn,
och säga att du inte gjorde det. Klarar du det?
Okej.
Den goda nyheten är att Bobo erkände sin roll,
och angav King som mördaren.
Men övervakningsfilmen visar dig vid bodegan,
och ett vittne såg dig stå utanför dörren.
Och du har sagt att du känner King.
Om vi inte lyckas ta avstånd
mellan dig och honom i juryns ögon,
har vi problem.
Tänk om King vittnar och påstår att jag gjorde det de säger?
Knappast. Han påstod att han inte kände Bobo, vilket bevisligen är lögn.
Steve…
hur resten av din ungdom blir,
kan hänga på ifall juryn tror dig.
Harmon.
Ska du gå upp idag?
Du missade det nästan.
Jag tog mat till dig.
Kan jag få ett tack?
Tack.
Rättegångar handlar inte om vad som är verkligt, eller sant.
Utan om att lära känna dig. För advokaterna och juryn…
De ser bara ännu en kriminellt belastad svart man.
Men det är inte du.
Du förtjänar inte det här.
Jag ställer några frågor. Om jag inte gillar svaret, vänder jag på muggen.
Om jag vänder på den, måste du komma på varför svaret var fel.
Kände du James King innan rättegången?
Nej.
Alltså, ja. Ytligt.
När pratade du senast med honom innan rånet skedde?
Förra sommaren, tror jag.
Jag vet inte. Han är inte den typen jag pratar med ofta.
Mr Harmon,
var ni utkik då bodegan rånades
eller kontrollerade ni bodegan så att rånet kunde ske?
Hör du.
När du går in i rättssalen idag betyder inget av det de säger nånting.
De säger inget som är sant.
Du är inte sån här.
Alla skurkar och förlorare här inne säger att de är oskyldiga
men enligt systemet är alla skyldiga.
Vill du veta skillnaden mellan oskyldig och skyldig?
Att hålla på sin egen sanning.
Se alltid en man i ögonen…
Roscoe!
Försvaret kallar Steve Harmon.
Vänster hand på Bibeln. Höj högerhanden.
Svär du att säga sanningen och inget annat än sanningen?
Ja.
Sitt ner.
Steve,
berätta var du var på eftermiddagen den 12 september,
med avseende på bodegan som ägdes av Aguinaldo Nesbitt?
Jag var på väg hem.
Jag tänkte köpa en dricka på bodegan,
och jag träffade mr King då jag gick in i butiken.
Vi sa hej, och sen köpte jag drickan och gick hem.
Visste du att mr Evans och mr King tänkte råna bodegan?
Nej. Nej, jag hade ingen aning.
Hade de aldrig bett dig att vara utkik inför rånet?
Nej.
Skulle du ha vetat vad det är meningen att en utkik ska göra?
Nej. Ärligt, det skulle jag inte.
Tack.
Inga fler frågor.
-Mr Harmon, känner ni mr James King? -Jag vet vem det är.
-Brukar ni prata? -Det händer väl.
"Det händer väl."
När pratade ni senast med honom innan rånet?
Jag minns inte exakt men det var länge sen.
I början av förra sommaren?
Jaså. Vad pratade ni om?
Jag vet inte.
Det är svårt att minnas alla samtal.
-Jaså. -Ja.
-Nervös? Vill ni ta en paus? -Nej, jag mår bra.
-Säkert? -Ja.
Pratade ni mycket med Bobo?
Jag kanske har sagt hej nån gång, men jag känner inte honom närmare.
Minns ni att mr Evans vittnade att han såg er komma ut från bodegan?
Strax före rånet.
-Ja. -Stämmer det?
Jag var i affären.
Vi tar det igen. Ni gick in i affären för…
Jag var på hemväg från skolan, och jag var törstig.
Så jag gick in och köpte en dricka.
Jaså. Så ni var törstig, ni ville ha nåt att dricka?
-Ja. -Köpte ni det?
-Ja. -Vad köpte ni?
Jag köpte en läsk.
Mrs Henry vittnade om att ni stod utanför.
Ni signalerade genom att ta av mössan och torka er i pannan.
Jag torkade mig inte i pannan.
Jag försökte bara se ljuset på gatan bättre. Det var bara det.
Bara stå i dörren, gör ni det ofta?
-Står i dörren och tittar på ljuset? -Som filmare gör jag det.
-Verkligen? -Ja.
-Ni tog av mössan. Var det ingen signal? -Nej. Ingen signal.
Kanske det var så att ni signalerade till de två för rånet? Var det så?
Nej.
Om vi återgår till mr Cruz ett tag.
Han vittnade om att ni skulle gå in i affären och titta efter poliser.
Protest.
Mr Cruz vittnade om att han hade hört att det var så.
Jag ska omformulera frågan.
Mr Harmon, minns ni att Osvaldo sa att han trodde att ni skulle vara utkik?
Jag hörde vad han sa.
Så enligt er ljuger mr Cruz också?
Nån kanske sa att jag var inblandad, men det är inte sant.
Jag tror inte att Osvaldo gillar mig ändå.
-Varför säger du det? -Han kallade mig bög när jag filmade.
Kan vi försöka fokusera, mr Harmon? Ser ni mr King som en vän eller bekant?
Bekant.
Mr Osvaldo Cruz, då?
-Vän eller bekant? -Bekant.
Och mr Evans? Ser ni honom som en vän eller bekant?
Bekant, om ens det.
Men ni känner alla som medverkade i rånet.
-Protest. -Han vet bättre.
Bifalles. Juryn bortser från det sista uttalandet.
Det finns ingen som var inblandad i detta förrän juryn fattar det beslutet.
Och ja, mr Petrocelli, ni vet bättre än så.
Han måste sätta sig.
Jag ber domstolen om ursäkt.
Inga fler frågor.
Vet du var mr Cruz, mr King eller mr Evans bor? Har du varit hos dem?
-Har de träffat dina föräldrar? -Nej.
-Dina vänner? -Nej.
Inga fler frågor.
Jurymedlemmar, en oskyldig man har blivit brutalt mördad.
Jag riktar mig till alla läskunniga här.
Mr Harmon vill göra filmer.
Hans lärare, mr Sawicki, undervisar honom i berättarteknik.
Hans ord, inte mina.
Han vill inte bli journalist
eller historieforskare, en som berättar fakta.
Han vill hitta på saker.
Detta handlar om fakta och bevis, och ni ska inte låta era känslor leda er.
Låt inte dessa personer försöka vinna er sympati.
-Håll käften! -Se upp! Är du rädd?
Åklagarsidan har presenterat några erkända brottslingar.
Om ni mötte nån av dem på gatan, skulle ni tro på dem?
Detta vittnar om vem mr Evans är.
Skulle ni lita på dem?
Han såg en oskyldig man bli skjuten.
Han åt kyckling medan en oskyldig man kvävdes i sitt eget blod.
I början av detta mål beskrev åklagaren min klient som ett monster.
Steve Harmon är inget monster.
Men de som har förts hit för att vittna mot honom, de är monstren.
Min klient, Steve Harmon,
hade inget att vinna genom att medverka i rånet.
Och han hade allt att förlora.
Så varför skulle han göra det?
Varför skulle Steve vara i bodegan för att begå nåt brott överhuvudtaget?
Du är ingen vän.
Du är ingen för mig.
En kille från kvarteret, en bekant.
När som helst nu.
Tidigare.
-Dag. -Här kommer han.
Vad sa jag?
Dagen.
Kompis. Hördu!
-Tänkte att jag skulle träffa dig här. -Harlem.
Vad händer?
Jag är på väg hem.
Okej.
Du, lyssna. Gå in i bodegan och kolla om du ser nån där inne.
Varför det?
Hur så? För att jag säger det.
Kolla om kusten är klar, kom ut och ge oss en signal.
Jag måste hem.
Mannen, sluta jiddra.
Seriöst, mannen.
Gå in nu. Det tar inte lång tid.
Jag passar din cykel. Kom igen nu.
Vi väntar här.
Vad väntar du på? Det är enkelt.
Okej.
Jag har tänkt på det ögonblicket.
Mycket.
Jag tog 93 steg från det där hörnet på Madison.
DELIKATESSER LIVSMEDEL
Jag… Jag sprang inte därifrån.
GÅ INTE IN MED HUVTRÖJA ELLER MASK
1,25 dollar.
Är du ny här?
Nej.
Inte? Jag känner igen de flesta av mina kunder.
Jaså?
Vi ses, mannen.
Ha en bra dag.
Okej.
Jag tror att alla är här.
Oavsett vad som händer kan vi fortsätta med ditt mål.
Det är inte över.
Vi kan överklaga.
Okej.
Är åklagarsidan redo?
Ja, ordförande.
Försvaret.
Redo, ordförande.
Har juryn enats?
Ja, ers nåd.
Kan den tilltalade, Steve Harmon, resa sig?
Vi, juryn, finner den tilltalade Steve Harmon…
…icke skyldig till alla åtalspunkter.
Vad?
Lycka till, unge man.
Förhandlingarna ajourneras.
Det är över nu.
Kom hit, kom.
Nu åker vi hem.
Jag hör ännu skriken från de andra cellerna.
Känner vakternas ögon på mig när jag sover.
Jag måste ta tag i luften ibland för att minnas att jag inte ska återvända.
Men sen tänker jag på blodet på den döde…
…och jag känner skuld.
Jag minns de 93 stegen,
att inte säga nåt, att hoppas att det skulle försvinna.
Pojke,
man,
människa…
…monster.
Det känns bra.
Vad ser du när du tittar på mig?
Undertexter: Anna Norman