NETFLIX PREDSTAVLJA
Daj nam novac!
Ime?
Steve Harmon.
Dob?
Sedamnaest.
Pripadnost bandi?
Nisam ni u kakvoj bandi.
Ništa.
Jeste li već bili u zatvoru?
Ne.
Imate li kakvih bolesti?
AIDS?
-Imaš li AIDS? -Ne, nemam AIDS.
Isprazni džepove.
Moji su roditelji ovdje?
Sinko, tvoji roditelji nisu ovdje.
Trebam li naći odvjetnika?
Moraš šutjeti.
Mogu li nazvati…
NJUJORŠKA POLICIJA
Čudovišta ne plaču u mraku.
To sam mu trebao reći kad je pogledao, nazvao nas čudovištima.
Niškoristi si. Skršit ću te!
Na otvorenom. Dođi!
Dođi da te vidim, pičkice! Dođi da te vidim!
Trebao sam mu reći da otkako su došli i odveli me iz mog doma…
mrak mi je dao samo drhtaje i žmarce koji me podsjećaju da sam živ.
A to mi je najstrašnija stvar na svijetu…
Znati da sam živ.
Znati da sam živ, a ne u nekom snu.
Noću je sve tiho i mirno
pa čujem bum, bum, bum… dok mi srce lupa u grudima.
Dok zurim u svoj odraz u zrcalu,
dok čujem vriskove muškarca tri ćelije dalje
koji vrišti svake noći u isto vrijeme…
Ništa nećeš učiniti! Začepi, jebem ti!
Iščupaj grlo tom idiotu!
Čudovište ne uzvraća vriskom.
Ne može.
Ja mogu.
Jesam.
Na svjetlu, danju,
činilo se kao da sam u filmu.
Ovo je taj film.
Moja priča.
Scenarij, režija i glavna uloga: Steve Harmon.
Interijer, soba za pritvor, dan.
Steve Harmon sjedi nasuprot javnoj braniteljici.
To su sve spisi ljudi koje zastupate?
To nisu svi.
Koliko vam njih kaže da nisu krivi?
Svi do zadnjega.
Mogu li nešto reći? Ja…
Loše se osjećam.
Imaš li vrućicu?
Ne, samo… Mogu li na trenutak zatvoriti oči?
Da.
-Želiš li moj sako? -Ne treba.
Nisam kriv.
To je sjajno.
-Trebao si reći: „Nisam to učinio.” -Nisam to učinio.
Vjerujete mi?
Nije bitno što ja vjerujem. Radit ću svoj posao.
Imaš li trenutak?
Dobro.
Jeste li spremni razmotriti ponudu?
Nemoj to odbaciti, Maureen.
Znam, imaš brdo slučajeva, a ja idem kući u šest
pa ću svima olakšati.
Tek mu je 17.
Pa što? Njegovi postupci doveli su do ubojstva. Ako nastaviš, pokopat ću ga.
-On to nije učinio. -O čemu govoriš?
Imam nadzornu snimku, svjedoke.
-Tvoji svjedoci. -Imam staricu. Dobro?
Vrlo je vjerodostojna.
Prihvati ponudu. Svima tratiš vrijeme i novac.
Dvadeset godina? On je dobro dijete.
Nikad nije bio u nevolji. Ima sjajne roditelje.
Nije onakav kakvim ga smatraš.
Meni izgleda kao taj tip.
Može pet do sedam godina?
Prihvati ponudu, kažem ti.
Interijer, sudnica.
Neonke osvjetljavaju crne i bijele koji proždiru sive.
Na sudu sivom nema mjesta.
OPTUŽEN ZA SUDJELOVANJE U PLJAČKI I UBOJSTVU
Prije, Harlem, noć.
Znaš što govorim?
Mogao sam otići do 145. ulice i skrenuti desno. Kuća mi je odmah ondje.
Koji kurac! Pazi kuda hodaš, jebote!
-Oprosti. -Što je?
Koji je kurac ovom tipu?
-Koji ti je, dečko? -Oprostite.
-Znam te iz kvarta, šta ne? -Sve u redu, stari.
-Kako se ono zoveš? Scott, Sam… -Steve.
-Da.
Steve.
Jesi li dobro?
Trudim se biti.
Ustanite.
Predsjeda sudac Lionel James.
-'Jutro svima. -'Jutro.
'Jutro.
Sjednite.
-Tužilaštvo je spremno? -Jest, časni sude.
-Obrana? -Spremni, časni sude.
-„U Boga vjerujemo.” -Spremni.
Ako imaš pitanja, zapiši ih.
Odgovorit ću kad uhvatim priliku.
Kako ste proveli vikend?
Ja sjajno. Naručio sam tajlandsku hranu
i nadoknadio epizode Downton Abbeyja.
Mlađa sestra mi se udavala.
Zapamti, naš je zadatak postići da u očima porote ispadneš ljudsko biće.
Neženja u obitelji?
-Izumiruća vrsta. -O'Brienova?
-Bila sam na sjeveru s obitelji. -Izvrsno.
Počnimo. Uvedite porotu.
Ulazi porota.
Različite dobi, rase.
Nasumičan odabir ljudi s očima koje se miču poput životinjskih.
Ispraznima.
Zato okreću glavu kad nam se pogledi sretnu?
Izgledaju kao tip koji ne gleda vijesti.
Jesam li ja ljudsko biće?
…financiranja tih manjih zajednica.
Da, naravno. Nema problema. Vidimo se ondje.
Da. Dobro. U redu.
Hej, super izgleda, Jer. Sviđa mi se šator.
-Da? -Zakon. Kad si to dovršio?
-Prije dvije minute. -Upiši nas kad stigneš.
U redu, hvala.
Dobro. Može marmelada?
-Vidimo se poslije. -Bok.
Hvala.
Spreman si za test, zar ne?
-Jesi? -Učio sam.
-Učio si. -Što će mi matematika?
-Ne zafrkavaj se s ispitom. -Dobro.
Treći si razred. Svaka je ocjena važna. Faks je iza ugla, dušo.
Znam.
-U redu? -Bok, mama.
Dobro.
Večeras čuvaš Jerryja. Roditeljski. Podsjeti oca.
U redu.
Večeras će nam biti ludo.
-Kloni se parka. -Da.
-Dvadeset dolara u gornjoj ladici. -'Jutro.
-Na čemu radiš? -Reklama za osiguravajuću kuću.
-Da? -Da. Sviđa ti se?
Da, sviđa mi se.
Pogled ti vuče ovamo pa ovamo.
Upravo tako. Znaš i zašto, zar ne?
-Ne. -Zlatni rez?
-Ne. -Rekao sam ti. Nisam?
-Mislim da nisi. -Dobro.
Ovo možeš iskoristiti i kad snimaš.
To je formula koja kaže da postoji ugodna simetrija
kad stvoriš prostor koji uključuje dva kvadrata i pravokutnik.
A unutar pravokutnika dva kvadrata i pravokutnik.
A ako to razdijeliš, nastaje spirala kakva postoji u prirodi.
-Kao morska školjka. -Da, indijska lađica.
Da. Nalazi se i u piramidama, na da Vincijevoj Posljednjoj večeri…
Čemu škola kad mogu razgovarati s tobom?
Jer te volim,
ali ako ne odeš u školu, nisi prestar za batine.
-Da? Ti i ja? -Da. Bum.
-Što je? -Što je?
Što ćeš učiniti?
U redu. Moram ići.
Dobro. Dođi.
-U redu? -Da, kreni.
Večeras imaš roditeljski.
-Pravi sam sretnik. -Da.
-Hej! Rasturi na tom testu. -Da.
Uvodne riječi. Više monolozi.
Priprema…
-Za bubanj… -Dame i gospodo…
Za poentu.
Ja sam Anthony Petrocelli, pomoćnik okružnog državnog odvjetnika,
i u ovom slučaju zastupam narod države New York.
U popodnevnim satima 12. rujna prošle godine dvojica muškaraca,
Richard Evans zvan Bobo i James King,
ušla su u trgovinu na 115. ulici u Harlemu,
samo s namjerom da opljačkaju taj lokal.
Dame i gospodo porotnici, ja sam Asa Briggs
i branit ću g. Jamesa Kinga.
G. Petrocelli ovaj će slučaj predstaviti u vrlo širokim i grandioznim razmjerima.
Ja sam Maureen O'Brien, braniteljica g. Stevea Harmona.
Tužilaštvo ispravno tvrdi
da zakoni društva trebaju pružiti zaštitu građanima.
No prisjetimo se da zakoni ove zemlje idu u dva smjera.
Trebaju, naravno, zaštititi žrtvu,
no zaštititi trebaju i optuženog.
Tijekom počinjenja ovog zločina
ova dvojica muškaraca ubila su vlasnika trgovine.
Kazneni postupak pokrenut je protiv mnogih ljudi koji nisu krivi.
A ništa nije gnusnije
od zatvaranja osobe koja nije počinila zločin.
Uslijedila je borba,
pištolj je opalio
i iznenada okončao život Aguinalda Nesbitta.
Ne samo da je opravdano sumnjati u to da je Steve Harmon
bio upleten u pljačku ili ubojstvo g. Aguinalda Nesbitta
nego gotovo da i nema razloga
vjerovati da je on ikada sudjelovao u bilo kojem zločinu.
Prije pljačke postojao je plan u sklopu kojeg su se još dvojica sudionika
dobrovoljno uključila u zločin.
Dobrovoljno?
Jedan od njih priznao je krivnju.
Drugi urotnik u trgovinu je trebao ući prije pljačke
te provjeriti i potvrditi da u lokalu nema policajaca.
A taj čovjek…
-Taj čovjek je Steven Harmon. -Ne.
Dvojica optuženika koje vidite obojica su bila
voljni sudionici već spomenute pljačke.
Time su odgovorni za smrt Aguinalda Nesbitta
prema pravilu o kvalificiranju teškog ubojstva.
Oprostite. Gospodine!
-Činjenica je sljedeće. G. Evans… -Časni sude!
-…g. Cruz, g. King… -Gospodine!
…i g. Harmon
su ubojice.
Ubojice.
Većina ljudi u našim zajednicama pristojne su, marljive osobe.
Nažalost, u našem susjedstvu ima i drugih koji nisu poput nas.
Nisu oni djeca.
Oni su mladići koji znaju razliku između dobrog i lošeg.
On je čudovište!
Ovo nije čudovište.
Ovo je 17-godišnjak.
Američki pravosudni sustav zahtijeva da kad pogledate Stevea Harmona,
da ga smatrate nevinim.
To je izreka koju ste čuli tisuću puta.
„Nevin dok se ne dokaže krivnja.”
A ako ga smatrate nevinim, što po zakonu morate,
dokazat ćemo vam da ništa što tužilaštvo predoči neće osporiti
tu pretpostavku nevinosti.
Hvala vam.
Vidimo Stevea prije
kako vozi bicikl na putu do škole.
Izgleda kao vaš sin.
Spavali bismo dva sata i ostatak tulumarili.
Piće, kocka i takva sranja.
Znaš, bilo je lijepo.
-Svidjelo mi se. -Skužila sam.
Sviđa mi se. Zbilja.
Ali pitam se o čemu je tu riječ?
Gdje je priča, Steve?
Valjda je o onome što vidim.
Mora biti više.
Trebaš sukob, poticajni trenutak.
Junaka.
Stalno vam ovo govorim, ljudi.
Nije dovoljno biti lijep ili šokantan.
Lijepo je nešto. Ovdje imate priliku dirnuti ljude.
Shvaćaš li?
Da. Da, mislim da shvaćam.
Zar film i priča ne mogu biti apstraktni?
Da, poput slike?
Da, slike mogu ispričati priču, ali film nije takav.
Film je pomno odabran niz slika s početkom, sredinom i krajem.
Društvo, zašto umjetnici snimaju filmove?
Čine to zbog slave.
To je jadan odgovor. Pokušaj ponovno.
Novac, moć, poštovanje.
Rijetka pojava. Vi ste hrpa cinika.
Zato što umjetnici moraju ispričati neku priču, zar ne?
Nemaš izbora jer mučiš se držeći je u sebi.
Silno je želiš napisati, snimiti, podijeliti.
Ali što ako to ne osjećaš?
Onda nisi našao svoju priču.
To je bilo zakon.
-Da, ljut si. -Da, pa što?
-Ljut si. -Zakucaj!
-Lijevo! To je polaganje. -Ukradena!
Jebote, o čemu vi to?
To je bilo bolesno.
Hej, stari! Što se radi, stari?
Kak' si, mali?
Dođi!
U redu, stari. Začas se vraćam.
Hej, dodaj loptu.
To je moj mali. Smiri se. Zaveži, stari.
Čemu to fotografiranje?
A da okineš koju dok gazim ove na terenu?
Da? Gaziš ih?
Čekaj. Uhvati moju dobru stranu. Samo da napnem mišiće.
-Da? -Prva liga.
-Hvataš me? -Hvatam.
Vidi svog kralja ljubljenog na ovim ulicama Harlema.
Gledao si film Mrtvi predsjednici?
Taj mi je omiljeni. Takve želim snimati.
Zbilja?
Znaš onu scenu kad kamera otkucava… polako?
Tik.
Trodimenzionalno i usporeno? Spaljeno.
-Da, naravno. -Da te nešto pitam.
-Jesi li ikad vidio pravi pištolj? -Molim?
Kako ćeš jednog dana režirati ako nisi vidio ni bljesak pištolja?
Vidiš, zato moraš visiti sa mnom, mladac.
Mogu ti pokazati prave stvari, kužiš?
O. K. je ako samo budem tu i fotografiram?
Ovo je slobodna zemlja, stari. Jebe se meni.
-Hej. -Zakon.
Nego što!
Hej, čuvaj me, stari. Idemo!
Platit ćeš mi račune, stari.
-Ej, dodaj! -Promašio obruč!
Ovaj je zicer. Čekaj.
Zadnje polje! Dodaj!
Jebeš njih. Gledaj mene kako rasturam.
Gledaj! Zadnji.
Polaganje, miki!
Sjela je samo tako.
Da te vidimo.
OTVORI
Izađi!
-Pičkice, izađite! -Mnogo ga sereš.
-Ti si pičkica! -Ti. Bio si unutra?
Ti si pičkica, jebote! Obojica ste pičkice!
Ma kurac ćeš ti poduzeti! Ništa ti nećeš!
Ne, jebi se…
-Kako si? -Dobro.
Jesi…
-Razgovarao si s gđom O'Brien? -Jesam.
Trudi se.
Kroz tu sudnicu prolazi toliko smeća pa misli da su svi ondje isti.
Da.
Kaže da razmišlja o tome da svjedočim.
Da ispričam svoju stranu priče.
-To je dobro. Moraš im to reći. -Da.
Samo ću reći istinu.
Ja ništa nisam skrivio.
Vjeruješ mi, zar ne?
Kad si se rodio, predočio sam si sve prizore tvog života.
Kako igraš football, baš kao što sam ja.
Kako ideš na fakultet, baš kao što sam ja.
Kako hodaš s prelijepom djevojkom…
s nekom poput tvoje majke.
Čak sam si…
predočio…
Čak sam zamišljao kako se ljutim na tebe zbog hrpe gluposti.
Stvari koje svako dijete radi.
Ali nisam predvidio ovako nešto.
Ne znam, nikad mi nije palo na pamet.
Ni meni nije.
Samo sam htio maturirati s prijateljima.
Upisati faks.
Znaš, biti…
Biti svoj.
Sad ni na što od toga ne mogu pomišljati.
Trudim se ništa ne osjećati.
Teško je, zar ne?
Znam da ti je teško.
I ja tu ništa ne mogu.
Bit ću dobro, tata.
Vrijeme je.
Ne sjećam se da je izgledao ovako staro.
Ne sjećam se da je imao toliko bora kad bi se mrštio,
da mu je kosa iznad čela bila tako sijeda.
Da mu se ruke tako tresu.
Jedan, dva, tri…
-Gdje je moj kompa? -Gledaš li ovo?
G. Sawicki rekao mi je da smisao humanosti shvaćam kroz estetiku.
To je moj potpis, rekao je.
Nalaženje nečega vrijednog bilježenja, pamćenje oblika i teksture istoga.
Pokušavam to ovdje…
Shvatiti smisao ovog mjesta.
Kako se crvena i bijela nametljivo ističu naspram betonskog zida.
Kako sam postavljen u prvi plan i…
Možda ti to i nije pametno.
Ljudi ovdje ne vole da ih netko gleda.
Samo se opusti.
Nadiši se zraka.
Prije.
Daj nešto što bi pokazala mami.
-Pokaži mi. Tako. -Jedan do deset, kakva mi je guza?
-Kakva ti je guza? -Deset je kao Nicki Minaj.
-Ne laži. -Pet. I to je velikodušno.
-Na mom si krevetu? -Ovo je jedini put.
-Jedini? -Sviđaju se jedno drugom.
Zaveži! Bože!
U prosječnom danu tinejdžera
svaka tri sata s prijateljima prekršiš neki zakon. U javnom prijevozu,
na ulici…
Možeš dobiti kaznu zbog pljuvanja, pišanja, govora, hodanja, stajanja…
Ili samo zbog pogrešnog mjesta.
Da vidimo čime ću ga zabezeknuti.
Znaš, tu su snimali Groznicu džungle.
-Zbilja? -Da.
Znala sam to.
Da. Ovdje snimaju mnogo toga.
-Bila sam na prijemnom za La Guardiju. -Da?
-Mogla bih biti u nekom od tvojih filmova. -Mogla bi?
Za moj film moraš na audiciju.
-Što? -Da te vidimo.
Ne.
-Samo malo. -Što?
-Pokušavam nešto vidjeti. -Što?
Država poziva detektiva Johna Karyla.
Lijeva ruka na Bibliju. Podignite desnu ruku.
Zaklinjete li se pred Bogom da ćete govoriti samo istinu?
Zaklinjem se.
Detektive Karyl…
Prepoznajete li ove slike?
Da. Snimio ih je kriminalistički fotograf na mjestu zločina.
Prilično jezivo.
Kao što vidite, dame i gospodo,
žrtva je pretrpjela opaki i divljački napad.
Radim do 21 h pa uzmem kasnu pauzu za ručak.
Te sam se večeri zaželio kineske kuhinje.
-Kad sam otišao, sve je bilo u redu. -Što ste zatekli po povratku?
Vidio sam g. Nesbitta na podu.
Ondje je bila lokva krvi,
blagajna je bila otvorena i nedostajalo je cigareta.
-Zvali ste policiju? -Da.
Detektive Karyl, je li žrtva pokazivala znakove života kad ste stigli?
-Nije. -Kupujem utorkom.
Dok sam dolazila ulicom, vidjela sam mladića,
onog ondje, kako stoji ispred trgovine i blokira ulaz.
Oružje je bilo registrirano na žrtvu.
Dobili smo dojavu. Osoba je tvrdila da zna gdje su cigarete.
Tip je rekao da je cigarete ukrao u trgovini.
Nije bilo čudno što je otkrio osjetljivu informaciju?
Osjetljivu? Pa nismo par.
Metak je ušao s desne strane
i krenuo poprečno gore prema plućima.
Pokupili smo Richarda Evansa, na ulici zvanog Bobo.
Znali ste da g. Evans i g. King kane u pljačku?
Gledala sam ga kako skida kapu, briše čelo i odlazi u drugom smjeru.
Pluća su se razderala i počelo je unutarnje krvarenje.
Tko vam je rekao da je upleten u pljačku?
-Bobo Evans. -Pitanje…
Ovo je čovjek poznat kao Bobo Evans?
-To je on. -Jedan je pitao gdje je novac.
-Pljačka tipa „razbi i mazni”. -Što to znači?
Pokazali su mi fotografije različitih ljudi.
-Slika Boba Evansa. -Isprva ga nisam prepoznala.
Smrt zbog teške ozljede organa.
-Znači da imam pogrešne informacije? -Ne.
-Nemam više pitanja. -Kako nemaš?!
-Nisam pokazivao na Kinga, nego na Bobu. -A optužba za napad?
-Prigovor. -Odbija se.
Želite reći da se g. Nesbitt utopio u vlastitoj krvi?
Da.
Sjećanje.
Nemam više pitanja.
Sud se raspušta do devet ujutro.
Steve, dođi.
-Gospodine. -Hej. Polako, čovječe.
-Gospođo! -Gospodine!
Što to radite? Ne morate…
Ako je nevin dok mu se ne dokaže krivnja, zašto ovako?
-Žao mi je. -Ne dirajte je.
Ili ćemo svi imati problem. Steve!
-Dobro su. -Steve!
Gospođo!
Sad ću si govoriti…
-New York. Osvrni se. -Znaj s kim se družiš.
Harlem. Vidiš li onog čovjeka ondje, na primjer?
Da.
Svaki dan gledam kako prolaziš pokraj njega.
Ne zanima te zašto je uvijek vani,
samo sjedi i ništa ne radi?
-Misliš da mu ne dojadi? -Ne… Mislim, da.
Još bolje, što je s ona dva drhtavca koja hodaju amo-tamo?
Misliš da se slučajno stalno sreću?
-Ne. -Idem još korak dalje.
Gledaj praonicu rublja.
Primijetio si da nitko nikad ne ulazi niti izlazi s rubljem?
Ako prođeš pokraj te rupe, nećeš namirisati ni omekšivač
ni deterdžent pa čak ni prljavu odjeću, kompa.
-Znaš li zašto? -Zašto?
Ovo je sustav, stari. Svi izvlače novac.
Pogledaj gore. Eno. Vidiš crveni zastor?
-Da. -Vidiš onu žensku koja stalno viri?
Znaš li što je iza zastora?
Pička.
Prodaju je kao po loju. Kažem ti, buraz.
Svi imaju svoju priču.
Vlasnici praonice rublja, kurve,
kockari, prevaranti, stanodavci, susjedi.
Pa čak i policija ima svoju priču.
To je ludost.
Ali moram kući.
-Navrati katkad, prijatelju. -Da.
Razgovarat ćemo, pajdo.
-Vidimo se. -Sigurno.
U kvartu ili tako negdje.
Drž' mi se.
Ali što je dobro društvo?
Tko ga ima?
Ne trebam ovo. Previše je.
Koga to imaš, Bubba Smith?
Zovem ga transformerski tip jer nije imao ime na kutiji.
-Znaš li kako ga ja zovem? -Kako?
Ja sam Afroman.
Smiješno, tata.
Da si ti superjunak, tko bi bio?
Da vidimo.
-Ne znam. -Idi okolo!
Da si ti superjunak, tko bi bio, tata?
Crna pantera, stari.
A ti, Steve?
Da moraš birati između superjunaka, koji bi bio?
Zašto bih htio biti superjunak…
kad mogu biti tvoj brat?
To je bilo dobro. Sviđa mi se to.
Tko bi bio?
Superman?
-Da? -Zakon.
Da, s naočalama i sličnim.
A ako se ljudi namjere na moje ljude,
jer povjerenje je sve…
isprašio bih ih.
Bolje pripazi koga ćeš isprašiti.
-Znaš li tko bi ti trebao biti? -Tko?
Batman.
Onda bih ja mogao biti Robin.
Batman i Robin.
O vaš vas trošak zove…
Steve Harmon.
…zatvorenik u MDC-ju, kaznenoj ustanovi države New York.
Ako želite prihvatiti i platiti ovaj poziv, birajte tri.
-Stevene. -Tata?
Ne čujem te. Dobro si? Što je?
Ne, ništa nije. Samo…
Samo zovem da čujem kako ste i pozdravim vas. Kako ste?
Pa, zabrinuti smo za tebe.
Da? Gdje ste?
Upravo smo na 158. ulici.
-Je li Jerry s vama? -Baš idemo po njega.
Zbilja mu nedostaješ.
Da, samo mu reci da sam ga pozdravio.
Koji kurac? Skidaj se s telefona!
-Odjebi! Crta! -Stevene?
-Evo, oprosti. -Stevene!
Stevene?
Tko je to bio? Sve u redu?
Da. Samo posao.
-Oprosti. -Pardon. Oprostite.
Što mislite, kako ide?
Pa, ništa što smo dosad vidjeli ne govori u prilog tvojoj nevinosti.
Pola te porote, unatoč onomu što su nam rekli kad smo ih izabrali,
odlučilo je da si kriv čim su te ugledali.
Mlad si, crn i sudi ti se.
Što još trebaju znati?
Mislio sam da si nevin dok se ne dokaže krivnja.
Ovisi o tome kako porota vidi slučaj.
Shvati to kao natjecanje da se vidi tko će reći istinu.
Tužilac hoda okolo, izgleda vrlo odgovorno, vrlo važno.
Porota si kaže: „Doima se prilično iskren.
Zašto bi lagao o ovako nečemu?”
Naš posao nije pokazati da laže.
Naš je posao pokazati da je pogriješio.
Pa, popodne imamo još jednog svjedoka.
Razgovarajmo o Osvaldu Cruzu.
-Što mi možeš reći o njemu? -Prije.
Cruz.
Dominikanski ševac i lažnjak.
Koji kurac? Pazi na kameru!
Čovječe, Steve Harmon.
Nisam te vidio od osmog razreda.
Ali ti ideš u onu finu školu u centru, zar ne?
-Pustit ćeš da ti spušta, Harmone? -Da, što ćeš poduzeti?
Što je? Batine bi ti?
-Pazi na finte! -Bolje ti je da nema štete.
-Razbit ću te, pičkice! -Hajde!
Samo daj.
-Hajde. -Hej, Steve!
Hej, pazi na finte! Stalno te prolazi slijeva!
Vidimo se, Harmone. Pripremi kameru za predstavu.
Ideš, stari!
Da, vidimo se.
-WorldStar! -Seronja…
Vaša dob, g. Cruz?
Petnaest.
G. Cruz, jeste li sudjelovali u pljački povezanoj sa suđenjem?
Da.
Možete li nam reći zašto?
Pa, zato što sam se bojao Bobe.
Rekao je da će me raskomadati ako ne pomognem.
Bojao sam se njega i Jamesa Kinga.
A i Stevea.
Svi su stariji od mene.
Što vam je Richard Evans, kojeg zovu Bobo, predložio?
Rekao je da je već sve pripremio.
Da je na meni samo da usporim one koji bi pošli za njima.
Kad je Bobo spomenuo ostale,
je li precizirao koju ulogu trebaju imati u pljački?
King je trebao ući s njima u trgovinu i pljačkati,
a Steve je trebao biti straža.
Sudjelovali ste jer vam je trebao novac?
Ne, učinio sam to jer sam se bojao Bobe.
G. Cruz, policiji ste priznali
da ste aktivno sudjelovali u ovom zločinu, zar ne?
Da, tako je.
Dakle, u biti bi se moglo reći
da ste se do grla uvalili u zločin u kojemu je ubijen čovjek.
Nije li to istina? Niste to tako vidjeli?
Valjda.
Nije li vam tužilac dao izbor?
Ili ćete vi ići u zatvor ili ćete poslati nekog drugog?
-Nije li to vaš izbor? -Ne bih lagao na sudu.
Govorim istinu.
Pogrešno je lagati pod prisegom
ali u redu je otići u trgovinu,
opljačkati je?
-To je kul? -To je bila pogreška.
G. Cruz, jeste li član bande?
Pripadam Jahačima.
Kako se postaje član Jahača?
Moraš ostaviti traga na nekome.
Što znači „ostaviti traga na nekome”?
Moraš tu osobu porezati,
gdje se vidi.
Da biste postali član Jahača, morali ste neznancu porezati lice.
Da, ali to više ne rade…
No u ovu ste se pljačku uključili samo zbog straha od Bobe,
ne zato što ste htjeli dio kolača?
Da.
To je sve.
Dat ću ti ja priču, stari. Prijatelj.
Ime mu je bilo Mega. Zvali su ga Mega Milijuni
jer mali kao da je iz vedra neba dobio na lutriji.
Bogati pizdun.
Bogat u kvartovskim razmjerima. Imao je najboljeg prijatelja po imenu Q.
Bili su čak i braća po kumstvu.
Valjda su u Harlemu previše zarađivali. Meg je htio staviti vjeru na kušnju.
-Povuci potez, čovječe. -Jesam. Ti si na redu.
-Nisi se ni pomaknuo. Gledao sam te. -Jesam. Nisi gledao.
-Hajde, oldtajmeru. Ne varaj sad. -Tako je.
Čekaj. Nisam to htio.
-Zaskočio sam te. -Da, u redu.
On i Q. odlučili su da će, kad prikupe sav novac,
skupa uzeti gajbu kao najbolji prijatelji, kao braća.
A kad su zajedno kupili sef,
Meg je počeo shvaćati da dio novca nedostaje.
Kužiš što govorim?
Rekao mu je: „Slušaj, brat si mi, moj najbolji prijatelj. Bio si moja krv.
Moram znati, buraz. Mažnjavaš li lovu?”
Čim je Q. zanijekao, Meg ga je upucao u facu.
Sad ga čeka 100 godina zatvora.
Što je postigao, iako nije vjerovao?
Valjda je otkrio da nikomu ne možeš vjerovati.
To je sastavni dio života.
Čovječe, oldtajmeru,
daj prestati sipati mudrosti i igraj već jednom.
Da si htio dogurati do vrha
i da si našao tigra…
Kaže tip: „Jahat ću tog tigra sve do vrha. Nitko me neće omesti.”
Sjeo je na tog tigra.
Kad su došli do vrha, nije ga bilo.
Gdje je bio čovjek, jebote?
Tip je bio u tigru.
Nepovjerenje.
Kako je bio u tigru?
Tigar ga je pojeo.
Ne možeš jahati tigra.
Vjerovao je tigru, zar ne?
Ma o čemu ti to govoriš? Hej, slušaj.
Dobro, oldtajmeru. Povuci potez. Dovraga.
-Jesam. Ti si sad. -Jebeni tigrovi, lavovi i medvjedi.
Da te vidim!
Američka ideja o tome kakav bi sin trebao biti.
Kakav bi sin trebao biti.
Čini mi se kao da odbacujem tu ideju.
Vidim kompu Stevea.
Steve, donesi mami bosiljak i češnjak.
Baš nešto radim.
Mali, ako odmah ne odeš u trgovinu…
-Mogu li barem uzeti sladoled? -I tijesto za kekse?
-Ozbiljno. -Što god. Samo to obavi. Hajde.
-U redu. Samo čas. -Hvala, Bruce.
-Nakon tjedana istrage… -Pojačaj mi to.
…policija je počela s uhićenjima
u slučaju kobne pucnjave i pljačke u Nesbittovoj trgovini.
Izdani su nalozi za uhićenje
četvorice muškaraca upletenih u ubojstvo vlasnika Aguinalda Nesbitta.
Policija ne želi otkriti više dok su uhićenja još u tijeku.
Uživo se javlja Katie Greenbaum.
Gdje je novac, mama?
-Mama? -Što?
Novac?
Prednji pretinac torbice. Idi.
Potegni te hlače gore, molim te.
-Ne vidim. -Zbilja?
Nikad nisam. Što?
Evo je. Vidiš? Gledaš boju…
umjesto da gledaš…
prostor.
-Izvolite? -Dobra večer. Gđa Harmon?
Ja sam detektiv Karyl. Ovo je policajac Williams.
Drago nam je.
O čemu je riječ?
Kako? Ovako? Tako?
Da nije tako ružno.
Pa nemoj mu gledati u guzicu.
-U biti, ne gledaj u kameru. -Ruka iza glave?
Steve.
Stavi je…
-Kao… Steve. -Tu je…
-Podigni glavu. -Izađi, stari.
Dobro, Steve. Brzinsko pitanje.
Steve Harmon?
Da.
-Uhićeni ste za ubojstvo A. Nesbitta. -Što?! Rekli ste da ćete ga ispitati.
-…što kažete može se iskoristiti na sudu. -Uhićen? Ne dirajte ga.
-Čemu lisičine? -Imate pravo na odvjetnika.
Kamo mi vodite dijete?
-Ako si ga ne možete priuštiti… -Steve, mama je ovdje.
Gdje vam je nalog?
-Čekajte! -Kamo ga vodite? Ništa nije skrivio.
-Kamo ćete? -Gospodine!
-Kamo? -Recite nam nešto!
-Imate krivo dijete. -Ne morate tako s njim. Steve?
-Stižemo za tobom. -Što se zbiva?
-Kamo ćete? Koja postaja? -Recite kamo ga vodite!
-Kamo ćete? -Steve.
Ne čujete me? Kamo ćete?
Uz tebe smo.
Kamo ćete?
Da. Dobro.
Steve!
Što se događa?
Ti… Idi.
Idi po Jerryja.
-Svjetlo sad divno pada na tebe. -Zbilja?
Vidim te.
-To je sve što imaš? -Kako to misliš?
Daj mi malo više od toga.
-To je audicija o kojoj smo govorili? -U redu.
-Renee. -Dobro. Thug life.
-Okus prvih poljubaca. Četvrtih. -Razmišljam.
O čemu razmišljaš? Čekaj.
-Zvuk njezina smijeha. -Ja sam redatelj.
Miris sutona u gradu.
-Tko kaže? -Ti glumiš.
-Imam sliku. -Viziju? I ja imam viziju u glavi.
-Zbilja? -Da.
Vidim divnu čokoladnu djevojku.
-Ja sam crnkinja! -Da.
-Divna, zamamna. -Zvuci tijela koje dodiruje moje.
Hashtag „ČariCrnkinje”.
Cura iz Bronxa sad je cura iz Harlema.
-Uvijek sam bila iz Harlema. -Uvijek. Ni makac.
Faca tog tipa. Ta pizda. Bio sam…
Hej! Hej, Steve!
Dođi ovamo.
-Makni se s ceste, jebote! -Gle tog čistunca.
Zašto se petljaš s tim šupkom, čovječe?
Jebote, znam što radim.
Odakle ti u ovo doba noći?
Učio sam kod prijateljice.
Nego što! Učio.
U redu.
-Ovo je moj rođak Bobo. -Bok. Kak' si?
Ja i Bobo sjedili smo ovdje i razgovarali o nekim stvarima.
Sjeti se svih onih s kojima smo odrasli i koje znamo iz ovih kvartova.
Zaglavili su ovdje za cijeli život.
Bez izgleda za napredak, bez ičega.
Zapitaš se ikada zašto?
Povjerenje. Nikomu ne možeš vjerovati.
Nema časti, ničeg nema. U tome je stvar. Ovima tu ne možeš vjerovati.
Buraz.
Ej, Steve.
Povjerenje je sve, buraz.
Na ovim ulicama znaš da sam tu. Nemaš brige. Znaš da ti čuvam leđa.
Sad moram znati da je to povjerenje uzajamno,
da ide u oba smjera. Kužiš me?
Čuješ me, pajdo? Mogu vjerovati da ćeš mi čuvati leđa?
To ti ja pričam.
To sam trebao čuti. Ne moraš ništa reći.
U redu, prijatelju. Spreman si.
Gibajmo, čovječe.
Sjećanje je čudno.
Mislili biste da ću se sjećati zašto sam razgovarao s njim…
-Idemo u Jersey. -…zašto sam razmišljao o tome.
Ne sjećam se.
Donijela sam ti knjige.
Ne želiš zaostati s učenjem.
Već si mnogo propustio.
Znam.
Ljudi se oporave nakon ovakvih situacija.
Pregrme to i ne osvrću se.
Ovo ne mijenja kakva si ti osoba, Steve.
-Razumiješ li me? -Da.
Još možeš studirati režiju.
Još možeš postići velike stvari.
Da.
Da, mogu.
Znam da te nisam vodila u crkvu koliko sam trebala,
ali označila sam nekoliko odlomaka i želim da ih naglas pročitaš.
Oprostite, ne smijete dodati knjigu.
Samo ponavljaj za mnom.
Ovdje?
-Da. -Čekaj. Sad i ovdje?
„Jahve je snaga moja.”
-„I štit moj.” -„I štit moj.”
-„U njega se srce moje pouzdalo.” -„U njega se srce moje pouzdalo.”
„On mi pomognu.”
-„Stoga kliče srce moje.” -„Stoga kliče srce moje.”
-„Pjesmom mu svojom…” -„Pjesmom mu svojom…”
-„Zahvaljujem.” -„Zahvaljujem.”
Dobro.
Znaš, nazvala sam te po svom ocu.
Bio je najbolji čovjek kojeg znam.
Potomci smo vrlo posebnih ljudi. Čuješ li me?
Nikad to nemoj zaboraviti.
Ti nisi ovo.
Sjećanje.
Kriv si dok ti se ne dokaže nevinost.
Tko bi morao postati da ovdje izdržiš kaznu dulju od 25 g.?
Noću bih čuo odrasle muškarce kako šize, deru se…
-Psuju, paničare. -Pusti me, stari!
-Čuvari vrijeđaju zatvorenike. -…sve!
-Zatvorenici pak čuvare. -Tu sam!
Prije sam bio jako gladan,
ali želudac sam priviknuo da mu je i malo dovoljno.
Tako na mene ne utječe kad mi netko ukrade hranu.
Sve što ovdje činim gleda se kroz prizmu krivoga protiv krivoga.
Gubim u svakom slučaju.
Sada mi se vrišti.
-Steve! -Požuri se, stari. Vrijeme je.
Idemo.
Država poziva R. Evansa zvanog Bobo.
-Prigovor. -Ne!
Prigovor? Nitko ništa nije rekao.
-Zašto je on ovdje zatvoren? -Ne. Majku ti tvoju! Cinkeru!
Red!
-G. King! -Oprostite. Sve je pod kontrolom.
Neću trpjeti takve ispade u svojoj sudnici.
Ponovite to i udaljit ću vas.
Ispričavam se, časni sude.
Odbio je odjenuti ponuđeno odijelo.
Idemo.
Hajde. Popni se!
Lijeva ruka.
Desna ruka u zrak.
Zaklinjete li se pred Bogom da ćete govoriti samo istinu?
-Da. -Sjednite.
G. Evans, nosite zatvorsko odijelo.
Kakav je vaš status?
Služim sedam i pol do deset godina u Green Havenu.
Za što odslužujete tu kaznu?
Prodaja droge.
Dobro.
G. Evans, molim vas, recite mi što se dogodilo 12. rujna prošle godine.
King i ja smo upali u trgovinu.
Otišli smo do lokala, sjeli ispred.
Onda smo dobili njegov znak.
Oprostite, čiji?
Od tipa koji je sjedio pokraj riđokose.
Neka uđe u zapisnik da g. Evans identificira g. Harmona.
Molim vas, nastavite.
Ušli smo,
a tip za pultom je šiznuo i izvadio pljucu.
-Izvolite? -Pljucu?
-Pljuni lovu! -Pištolj.
Daj nam novac…
Uzmi mu pištolj!
Zgrabi ga!
Hajde!
Ej, idemo!
-Pogledaj ovo. Hajde! -Rekao sam ti!
Hajde! Uzmi cigarete. Idemo. Hajde. Pokret!
Sranje. Hajde, stari!
Uzeli smo što smo htjeli i zbrisali.
Što ste još uzeli osim novca?
Nešto cigareta.
Što ste onda učinili?
Otišli do lokala na Aveniji Lenox po krilca, pomfrit i sok od naranče.
G. Evans, što se dogodilo s ostatkom novca od pljačke?
King i ja smo to podijelili.
Dobro. Još je netko trebao dobiti dio tog novca?
Da.
Dominikanac ga je trebao dobiti. Kao i Kingov kompa.
G. Evans, obećali su vam nagodbu budete li svjedočili.
Možete li nam reći kakvu to?
Jebeni cinker.
Ako kažem što se dogodilo,
mogao bih priznati krivnju za lakše djelo i odslužiti samo deset.
Jebeni cinker, čovječe.
Danas govorite istinu?
Da.
Nemam više pitanja.
G. Evans, kad ste s g. Harmonom razgovarali o pljački?
Nisam razgovarao s njim o pljački. To je Kingov čovjek.
Što je g. Harmon nosio na dan pljačke?
Ne znam. Nekakve traperice.
Imate li još detalja o njegovoj odjeći?
Ne gledam ja tako mušku garderobu.
U redu, g. Evans.
Što je točno g. Harmon trebao učiniti
da je u trgovini bio još netko?
Dati nam signal.
A što je taj signal trebao biti?
Dojaviti da su unutra murjaci.
Je li trebao namignuti? Mahnuti? Dodirnuti svoj rukav?
Ne znam.
Rekli ste da ste isplanirali pljačku s Kingom. Nije li vam on rekao?
Mislio sam da je King sve sredio. Rekao je da je sve spremno.
Jeste li razgovarali s Osvaldom Cruzom o pljački?
Rekao sam mu ponešto.
Rekli ste mu da ćete ga ozlijediti ako ne pomogne u pljački?
Ne, htio je s nama.
Svjedočio je da se upleo samo zato što se vas bojao.
Nikog ne bih doveo u takvu situaciju osim ako ne želi biti ondje.
Ne mogu se osloniti na nekoga tko nije za to.
Razgovarali ste s g. Harmonom nakon pljačke?
Ne.
Je li ikad dobio kakav novac?
Ne. Pritajili smo se kad smo saznali da je tip mrtav.
Tko to „mi”?
Ja i ovaj tu. Ja i King.
Jebi se.
Hvala vam.
To bi bilo sve.
G. Evans, što ste radili netom prije ulaska u trgovinu radi pljačke?
Čekao sam da on izađe.
Tko?
Steve Harmon?
Da, on.
Nemam više pitanja.
Ali rekli ste da niste razgovarali s Harmonom prije pljačke.
Kažete da je King rekao da je uključen,
ali ne znate ni kako vam je g. Harmon trebao signalizirati
da je netko u trgovini.
A koliko znate,
g. Harmon nikad nije dobio novac za svoje navodno sudjelovanje.
To je Kingov čovjek.
Mene se to nije ticalo.
Hvala vam, g. Evans.
Gore glavu. Želiš da odustanu od tebe?
Tužilaštvo završava.
U redu.
Nažalost, toliko vremena danas imamo za Rashomona.
Uživao sam.
Da, kladim se da jesi, Caspere.
Znate, odveo sam suprugu na taj film na našem prvom spoju.
Udvarao sam joj se Akirom Kurosawom.
Samo me zanima tko govori istinu.
Misliš da postoji samo jedna, Alexandra?
Dobro.
Provedimo mali eksperiment.
Kad biste mene pa gđu Sawicki pitali o tom prvom spoju,
a zatim pitali tipa koji je sjedio iza nas u kinu,
dobili biste posve drukčije odgovore, zar ne?
-Zašto se udala za vas? -To, Caspere, ostaje zagonetka.
Ali zašto biste dobili različite verzije istog događaja?
Jer svatko sve vidi drukčije.
Upravo tako.
Gđa Sawicki bi rekla da su mi dlanovi bili znojni.
Pokušavao sam je držati za ruku.
Ili kako sam neprestano šaputao o onome što je na ekranu.
Što bih vam ja rekao?
Da nikad nisam bio sretniji.
Želim reći da svatko od nas ima svoje gledište
i svaki vaš odabir, svaka rečenica dijaloga koju napišete,
svaki kadar koji montirate odražava to gledište.
Prihvaćate svoje gledište i govorite svoju istinu.
Kakva je vama poznata.
-Gđo O'Brien. -Da, časni sude.
Obrana želi pozvati Leroya Sawickija.
Što?
Iznenađenje.
Možete li reći ime za zapisnik?
Leroy Robert Sawicki.
Hvala, g. Sawicki.
Mogu li pitati gdje ste zaposleni?
Profesor sam u školi Stuyvesant.
To je vrlo prestižna javna srednja škola.
Da, jedna od najboljih u gradu.
-Otkud poznajete Stevea Harmona? -Stevea poznajem dvije godine.
Još od prvog razreda istaknuti je član mog filmskog kluba.
Što učenici rade u filmskom klubu?
Razgovaramo o filmskom jeziku,
filmskoj estetici i učinkovitosti pripovijedanja.
Stvaraju i vlastite projekte.
Možete nam dati svoje mišljenje o Steveovu radu?
Mislim da je Steve izvanredan mladić.
Pametan je, talentiran i iznimno marljiv.
Biste li ga smatrali poštenim mladićem?
Apsolutno je pošten.
Traži istinu u svemu što čini.
Da kaže kako je u trgovini bio slučajno…
Vjerovao bih mu bez pogovora.
Hvala vam.
To je sve.
G. Sawicki, kažete da ste profesor u školi g. Harmona?
Točno.
-Stanujete li u njegovu susjedstvu? -Ne stanujem.
Iako želite jamčiti za njegov karakter,
u biti ne znate što čini kad se vrati u svoje susjedstvo?
-Da ili ne? -Ne.
Zapravo ne znate s kakvim se pritiscima može nositi
koji bi ga mogli odvesti na krivi put, zar ne?
Pa… Budimo iskreni.
Nikad ne možeš znati kako je biti netko drugi.
Da. Jeste li ikad bili u njegovoj kući…
-Oprostite, nisam završio. -Trebalo je odgovoriti s da ili ne.
Pa… dobro.
Ne.
Iako je istina da ne znam kakav je Steveov život
kod kuće ili u susjedstvu,
nipošto ne vjerujem da bi Steve kojeg ja ipak poznajem
bio sposoban za išta od ovoga.
Steve tek dolazi na svoje
i to što je ovdje, što mu se sve ovo događa,
uistinu je nevjerojatno.
Znate li što radi nakon deset navečer?
-Da ili ne? -Ne.
-S njim ste nakon ponoći? -Nisam.
Ne. Jeste li bili s njim
tog popodneva 12 . rujna prošle godine?
-Očito nisam. -Znate li što je radio?
Nemam više pitanja.
Slobodni ste.
Izgubit ću, zar ne?
Izgubit ću. Samo mi recite.
-Ne znam. -Znate.
Znate. Samo to recite.
A nemaju pojma tko sam ja.
Nitko u toj sudnici nema pojma tko sam.
Što bi trebali znati?
Nije važno.
Ne čuju to.
Ne mogu unutra provesti 25 godina.
-Slušaj. -Ne, mislim…
Moramo smisliti nešto drugo. Što još? Možemo podnijeti zahtjev?
-Za što? -Ne znam. Nešto što bi nam dalo vremena.
Neka odbace slučaj!
-Nema osnova za odbacivanje. -Onda sudski vještaci!
-Recite da ne pripadam onamo. -Steve!
-Ne pripadam onamo! -Slušaj.
Ne! Ne znate jer niste bili ondje!
Pogledaj me.
Poduzimam sve što znam i imamo priliku.
Imamo priliku. Dobro?
Kakva god presuda bila, nastavit ćemo pokušavati.
Nastavit ćemo pokušavati.
Znaš, vještaka imamo.
Tebe.
Ti ćeš morati svjedočiti.
Porota mora pogledati tebe i ti moraš pogledati porotu,
i reći da to nisi učinio.
Možeš li to učiniti?
Dobro.
Dobra je vijest to što je Bobo priznao svoju ulogu i rekao da je King pucao.
Loša je vijest to što si na nadzornim snimkama trgovine,
a i žena je svjedočila da si zastao na vratima.
Rekao si mi da poznaješ Kinga.
Ako te u očima porote ne uspijemo donekle distancirati od njega,
imat ćemo problema.
Što ako King svjedoči i kaže da sam učinio ono što su rekli?
Neće. Policiji je pri uhićenju dao iskaz da ne poznaje Bobu
Tužilaštvu je to dokaziva laž.
Steve…
To kako ćeš provesti ostatak mladosti,
ovisit će o tome koliko ti porota vjeruje.
Harmone!
Ustat ćeš danas ili što?
Gotovo si to propustio.
Evo, da nešto pojedeš.
Dobit ću zahvalu?
Hvala.
Kod suđenja nije bitno što je stvarno.
Nije bitna istina.
Bitno je da poznaješ sebe.
Jer ti ljudi, stari… Odvjetnici, porota…
Vide samo još jednog crnca s dosjeom koji živi malo dalje.
No ti to nisi, stari.
Ne zaslužuješ ovo, stari.
Evo nekoliko pitanja. Kad mi se odgovor svidi, čaša ostaje.
Kad mi se odgovor ne svidi, preokrenut ću je. Ako to učinim,
na tebi je da shvatiš što ne valja s odgovorom. Jasno?
Poznavali ste Jamesa Kinga prije ovih događaja?
Ne.
Hoću reći… da. Usputno.
Kad ste posljednji put razgovarali s njim prije pljačke?
Ljetos, mislim.
Ne znam.
Nije tip s kojim često razgovaram.
G. Harmon…
Jeste li bili straža prilikom pljačke
ili izvidnica kako bi se pljačka mogla izvesti?
Čuj, stari.
Kad danas uđeš u tu sudnicu,
sve što kažu ništa ne znači.
Neće reći ništa ispravno.
Ti nisi ovo.
Svi ovi ljigavci, ove naivčine ovdje,
svi kažu da su nevini,
ali sustav kaže da su svi krivi.
Želiš li znati razliku između nevinog i krivog?
Ustrajnost u vlastitoj istini.
Upamti, uvijek ih gledaj u oči…
Roscoe!
Obrana poziva Stevea Harmona.
Lijeva ruka na Bibliju. Podignite desnu ruku.
Zaklinjete li se pred Bogom da ćete govoriti samo istinu?
-Zaklinjem se. -Izvolite sjesti.
Steve,
možeš li mi reći gdje si bio tog popodneva 12. rujna
i kako je to povezano s trgovinom u vlasništvu Aguinalda Nesbitta?
Bio sam na putu kući.
Bilo je vruće pa sam svratio u trgovinu kupiti piće.
Naletio sam na g. Kinga dok sam ulazio u trgovinu.
Pozdravili smo se,
ja sam ušao, kupio piće i otišao kući.
Znao si da su g. Evans i g. King kanili opljačkati trgovinu?
Ne. Nisam imao pojma.
Dakle, nikad ti se nisu obratili da budeš straža za pljačku?
Ne, nisu.
Bi li uopće znao
što se očekuje od stražara prilikom pljačke?
Ne.
Iskreno, ne bih.
Hvala.
To je sve.
G. Harmon, poznajete li g. Jamesa Kinga?
-Iz susjedstva. -Razgovarali ste s njim?
-Tu i tamo. -„Tu i tamo.”
Kad ste posljednji put razgovarali prije pljačke?
Ne sjećam se točno, ali bilo je to davno.
Možda početkom prošlog ljeta?
Aha. O čemu ste razgovarali?
Mislim… ne znam. Teško je zapamtiti svaki razgovor.
-Aha. -Da.
-Nervozni ste, g. Harmon? Stanka? -Dobro sam.
-Sigurno? -Da.
-Dobro. Razgovarali ste s Bobom? -Možda sam ga pozdravio.
Ali nisam razgovarao s njim. Ne poznajem ga tako.
Sjećate se svjedočenja g. Evansa da vas je vidio na izlazu trgovine?
Netom prije pljačke?
-Čuo sam ga. -To se dogodilo?
Bio sam u trgovini.
Prođimo to još jednom. Ušli ste u trgovinu jer…
Jer… Vraćao sam se iz škole, bilo je vruće i bio sam žedan
pa sam otišao u trgovinu po piće.
Da. Bili ste žedni, htjeli ste nešto popiti, zar ne?
-Da. -Kupili ste piće?
-Da. -Što ste kupili za piće?
Sok s aromom vanilije.
Gđa Henry vas je vidjela na vratima trgovine.
Svjedočila je da ste slali signal, skidajući kapu i brišući obrvu.
Nisam brisao obrvu niti išta slično.
Samo sam se pokušavao približiti da vidim svjetlo na ulicama.
-To je sve. -Često samo stojite na vratima?
-Stojite na vratima i gledate svjetlo? -Time se bavim kao filmaš.
-Zbilja? -Da.
Nema signala? Skinuli ste kapu, obrisali obrvu…
-To nije signal? -Nema ga.
-Nije signal? -Nema ga.
Možda je to istina.
Da ste toj dvojici davali signal za pljačku. Je li to točno?
Ne.
Vratimo se nakratko g. Cruzu. Dobro?
Svjedočio je da ste trebali otići u trgovinu i provjeriti ima li policije.
Prigovor!
Časni sude, mislim da je g. Cruz svjedočio kako je to čuo.
Povući ću tako sročeno pitanje.
G. Harmon, sjećate li se da je Osvaldo rekao
kako je shvatio da ste vi straža?
Čuo sam što je rekao.
Dakle, po vama, i g. Cruz laže. Točno?
Netko mu je mogao reći da sam umiješan, ali znam da nisam bio.
Iskreno, Osvaldu ionako nisam drag.
Zašto to kažete?
Nazvao me pederom jer sam snimao u kvartu.
Usredotočimo se, g. Harmon.
G. Kinga smatrate prijateljem ili znancem?
Znancem.
A g. Osvaldo Cruz?
-Što vam je on? -Znanac.
A g. Evans? On vam je prijatelj ili znanac?
Znanac, ako i to.
„Ako i to.” No u biti poznajete sve upletene u pljačku.
-Prigovor! -Prigovor, suče.
-Dobro zna što čini. -Prihvaća se.
Porota će zanemariti ovo posljednje.
Nitko nije bio upleten u ovaj događaj
dok porota ne donese tu odluku.
I da, g. Petrocelli, znate vi jako dobro što činite.
Bolje mu je da sjedne.
Isprike, časni sude.
Nemam više pitanja.
Steve, znaš li gdje žive g. Cruz, g. King ili g. Evans?
Ne.
-Jesi li bio kod njih? -Ne.
-Oni kod tebe? Upoznali roditelje? -Nipošto.
-Tvoje prijatelje? -Ne.
To je sve.
Dame i gospodo porotnici,
ubijen je nevin čovjek. Okrutno, divljački ubijen.
Neću pitati nepismenog. Razgovaram sa svima ostalima.
G. Harmon želi snimati filmove.
Njegov profesor g. Sawicki podučava ga biti pripovijedanja.
Njegove riječi, ne moje. Ne želi on biti novinar
ili povjesničar istraživač koji govori činjenice.
On želi izmišljati.
Ovdje je riječ o činjenicama i dokazima
i o tome trebate suditi bez osjećaja i suosjećanja.
Nemojte…
Nemojte dopustiti da ovi ljudi iskoriste vaše suosjećanje.
-Začepi, jebote! -Pazi se. Strah te je?
Tužilaštvo je izvelo hrpu potvrđenih kriminalaca.
Da sretnete nekoga od njih na ulici, biste li mu vjerovali?
Mislim da to govori tko je g. Evans.
Vjerovali biste im?
Nije mu bilo teško gledati ranjavanje.
Nije mu bilo teško jesti večeru
dok je nevin čovjek umirao, gušeći se u vlastitoj krvi.
Na početku ovog slučaja tužilaštvo je mog klijenta nazivalo čudovištem.
Steve Harmon nije nikakvo čudovište.
Ali ljudi koje su doveli da svjedoče protiv njega,
oni su prava čudovišta.
Moj klijent Steve Harmon
ništa nije dobivao sudjelovanjem u toj pljački.
Ali mogao je sve izgubiti.
Stoga vas pitam zašto bi to učinio?
Zašto bi Steve ikad bio u toj trgovini da počini bilo kakav zločin?
Ti nisi prijatelj.
Meni si nitko i ništa.
Tip iz kvarta, znanac.
Samo što nije, buraz.
Prije.
-Dan. -Evo ga, stiže.
-Vidiš, što sam ti rekao? -Taj dan.
Prijatelju. Hej!
-I mislio sam da ću te tu uloviti. -Harlem.
-Što se radi? -Pošao sam kući.
Fino.
Čuj…
Uđi u onu trgovinu i javi ako nekog vidiš unutra, P.
Zašto?
Koji kurac pitaš zašto? Kažem ti.
Provjeri je li zrak čist, izađi i daj nam nekakav signal.
-Moram kući. -Čovječe, prestani se igrati sa mnom, P.
Ozbiljno, čovječe. Idi unutra. Začas ćeš to obaviti.
Čuvam ti bicikl. Sve u redu. Hajde, stari.
Bit ćemo ovdje.
Što čekaš? Lako je.
Dobro.
Već sam razmišljao o ovom trenutku.
Često.
Otišao sam 93 koraka od tog ugla na Av. Madison.
DELIKATESE I NAMIRNICE
Nisam…
Nisam pobjegao.
NE ULAZITE S KAPULJAČOM ILI MASKOM
Dolar i 25 centa.
Nov si ovdje?
Ne.
-Ne? -Ne.
Znam većinu svojih mušterija.
-Da? -Vidimo se, čovječe.
Ugodan dan vam želim.
U redu.
Mislim da su svi ovdje.
Što god da se dogodi,
možemo i dalje gurati tvoj slučaj.
Nije gotovo.
Možemo se žaliti.
Dobro.
-Tužilaštvo je spremno? -Jest, časni sude.
-Obrana? -Spremni, časni sude.
Je li porota odlučila?
Da, časni sude.
Molim da optuženi Steve Harmon ustane.
Mi, porota, smatramo da optuženi Steve Harmon…
nije kriv po svim optužbama.
Što?
Sretno, mladiću.
Suđenje se raspušta.
Gotovo je.
Dođi.
Hajdemo kući.
Još čujem kako vrište četiri ćelije dalje.
Još osjećam pogled čuvara na sebi dok spavam.
Katkad moram zgrabiti zrak oko sebe
da se podsjetim da se ne vraćam.
Ali onda pomislim na krv na tom tijelu…
i osjećam krivnju.
Sjetim se tih 93 koraka,
toga da nikomu nisam rekao,
u nadi da će sve nestati.
Dječak,
čovjek,
ljudsko biće…
čudovište.
To je sjajan osjećaj.
Što vidite kad me pogledate?
Prijevod titlova: Bernarda Komar