I-am văzut analizele.
Auscultația este normală, iar infecția a dispărut.
Dar e pe ventilație mecanică de două zile.
Trebuie să scoatem tubul, să vedem dacă respiră singură.
Dacă nu poate?
O intubăm din nou.
Ar crește riscul de infecție, de leziuni pulmonare.
Óscar…
Uită-te la mine! Totul va fi bine, da?
Cum e mama ta?
- Foarte puternică. - E puternică.
- Da. - Și e dură.
- Știu. - Totul va fi bine.
- Bine. - Bine.
Liniștește-te.
Începem.
Haide, mamă!
Mamă, respiră!
Respiră, te rog!
Saturația scade.
Da.
- Nu mai putem aștepta. S-o intubăm! - Nu te îngrijora!
SUFOCANT
Să anunț că sunt bolnav?
Zic că trebuie să stăm aici, să nu-i îmbolnăvim pe alții.
Dar nu știu dacă o să ne odihnim prea mult.
Mă descurc.
Tată!
Lola, ce ți-am zis să faci înainte să intri?
Să bat la ușă. Dar mi-e foame.
Putem lua micul-dejun, te rog?
Bine, scumpo. Vin.
Pupicul pentru tati?
- Pune-ți papucii! - Bine.
Bună!
Și eu dorm uneori la prietena mea. Ești prietenul lui tata?
Da.
Vrei să mănânci?
Da.
SPITALUL JOAQUÍN SOROLLA
Intră și închide ușa!
- Nu e nimeni aici, nu? - Nu, nimeni.
- E nevoie de toate astea? - Așa e mai bine.
Dacă ne vede Sophie, va bănui ceva. Trebuie să aibă încredere în tine.
- Va fi greu. - Nu și dacă faci ce ți-am cerut.
- Nu sunt convins. - Doar așa te va accepta din nou.
Ce să spun?
Că vrei să iei parte la studiu.
Că, după atâta timp și muncă,
nu vrei să fii exclus din cauza unei neînțelegeri.
„Unei neînțelegeri”?
Nu intra în detalii.
Va fi evident că ascund ceva.
Fă așa încât să te creadă.
Te deranjez?
Intră!
Cu ce te pot ajuta?
Ce mai faci?
- Minunat. Tu? - Bine.
Știai că n-am fost aici de când te-ai instalat?
Cum ți se pare?
Îmi place. E grozav.
„Locul în care Sophie Lafont a descoperit leacul pentru cancer.”
Să nu ne pripim!
Spune-mi. Cum e?
Cum e
să știi că ești pe cale să schimbi totul?
Cred că e emoționant, nu?
Da.
E și puțin intimidant.
- Dar merită. - Mă bucur.
Am venit să-ți mulțumesc.
Pentru ce?
Că i-ai permis lui Biel să ia parte la asta.
E entuziasmat.
Îmi spune mereu că proiectul e incredibil
și că-i place să lucreze cu tine.
Asta mă face să cred că a meritat riscul să te aduc la Valencia
și să te prezint Patriciei.
Înțeleg.
Pacientul prezenta hematoame multiple în zona lombară.
Aveți ceva de spus?
Au fost mai multe încercări de a intra în canalul spinal.
A venit un infirmier să-l imobilizeze, dar pacientul…
Era foarte agitat, iar fiul lui ne cam încurca.
Asta înțeleg.
Nu înțeleg însă de ce a făcut puncția asistenta Estévez.
Un doctor trebuie s-o facă.
Da, știu, dar…
Dr. Fuster, dv. erați medicul responsabil în acel moment.
- Da. - Bine.
A fost vreun motiv pentru care n-ați putut face puncția?
Nu știu.
Și atunci? Ce s-a întâmplat?
Am încercat să-l calmez pe fiul pacientului și, până să-mi dau seama,
Blanca făcuse puncția.
Blanca, te rog! Ascultă-mă!
- Ce voiai să fac? - Să nu dai vina pe mine!
N-am știut ce să fac. Dacă ar afla, mi-aș pierde autorizația.
Da. Al dracului de bine!
N-ai pierdut-o. Eu am două luni fără plată și o abatere gravă.
Te plătesc. Iau un împrumut.
Nu e vorba de bani, la dracu'!
Mi-am pătat dosarul fiindcă am încercat să te ajut.
Și m-ai lăsat baltă ca prietenă și colegă, ceea ce mă supără cel mai tare.
Bineînțeles că o să mă plătești pentru două luni.
O să plătești cu dobândă!
Băga-mi-aș!
Așa. Încă puțin…
Da. Așa.
- Ești bine? - Da.
- Să-ți aduc ceva? - Nu.
Aș vrea
să te așezi aici.
Vreau să-mi spui
cum…
cum decurge tratamentul.
Bine.
Sunt mai bine.
Mai calm.
Bine.
Neus crede că va da rezultate.
E nemaipomenit.
Atunci de ce ești trist?
Mi-ai fost mereu alături, mamă.
Gândul că aș putea să te pierd…
Dar nu m-ai pierdut.
Am venit să văd cum te simți.
- Fă o plimbare, ieși puțin la aer. - Bine.
- Adu-mi un suc când vii. - Bine.
Bună!
Arăți bine.
O să te dau în judecată
de o să-ți dorești să nu mă fi trezit.
Pilar…
Știam că așa vei reacționa.
Păcat, fiindcă întotdeauna am simțit
că există simpatie între noi.
Ce ne facem acum?
În aceste împrejurări,
sunt sigur că înțelegi că nu mai putem lucra împreună.
Ar fi indicat să demisionezi după externare.
Dacă crezi că așa îmi închizi gura,
te înșeli amarnic.
Pilar…
Știi mai bine ca oricine ce greu e să gestionezi bugetul unui spital.
Ce vrei să spui?
Ar fi păcat ca anumite tratamente,
precum terapia cu electroșocuri, să fie anulate.
N-ai îndrăzni, Nicolás!
Fă-te bine, da?
Îți vom anunța demisia peste câteva zile.
Bine. Ai grijă de tine!
Nemernicul naibii!
Dnă doctor!
Mulțumesc că-mi mai dați o șansă.
Am fost surprinsă, recunosc.
Nu credeam că vă puteți înjosi așa.
Dar, cum se spune, „Așchia nu sare departe de trunchi”.
Nu înțeleg.
Nu-mi insultați inteligența, vă rog.
Iată, acesta este cardul dv.
Reîncepeți azi.
Nu pot să cred!
Îmi pare rău! Sunt neîndemânatic.
- Scuze! - Așteptați aici! Revin.
Vom discuta despre ce putem face cu tine.
Îmi cer scuze!
Bună!
De ce ești așa bucuros?
Tocmai am primit rezultatele CT-ului tău și sunt…
aproape perfecte.
Aproape că nu sunt urme de metastază.
- Te așteptai la altceva? - Nu, dar nu strică să ți se confirme.
Să ne uităm la cicatrice.
Dă-ți jos bluza.
Doamne…
Nici nu-mi amintesc când mi-a cerut un bărbat să-mi dau bluza jos.
Îmi pare rău că trebuie să te mulțumești cu mine.
Cicatricea arată foarte bine.
Începem cu expanderele peste două luni.
- E o veste bună, nu? - Da.
Acum, că mă simt mai bine…
cariera mea politică se duce naibii.
- Nu exagerezi puțin? - Nu.
Îl cunosc foarte bine pe Emilio.
Crede că o să pierd alegerile.
Și ar fi îngrozitor?
Nu știu sigur.
Toată viața am fost în politică.
Și când credeam că sunt pe moarte…
am continuat să lucrez ca să câștig.
Iar acum?
Ce o să faci?
Vreau doar să trăiesc.
Poate că trebuie să… Nu știu. Să trăiesc un pic.
Să mă bucur de libertate
și poate să încercăm să rezolvăm
tensiunea asta ciudată dintre noi.
Nu voiam să deranjez.
Nu deranjezi niciodată, Biel.
Vă las singuri.
- Ce e? - Avem o problemă.
- Te-ai uitat bine? - Da.
- Trebuie să fie undeva. - Datele nu sunt în computer.
- Sigur le are undeva. - Pe hard-diskul ei.
Dar îl are mereu la ea.
Va fi greu să le luăm fără să afle.
Ne trebuie probe solide contra ei.
Datele reale trebuie să fie acolo.
Ce facem?
Cerem ajutor.
- Scuze! Unde e dr. Fuster? - Nu știu. Întrebați la recepție.
- Scuze! Știți unde e dr. Fuster? - Nu. O clipă.
- Scuze! Dr. Fuster? - Nu vă puteți alege doctorul.
- Vă va examina cineva. - Nu, nu sunt…
Scuzați-mă! Un doctor! Omul acesta are nevoie de un doctor!
Scuzați-mă! Poate să vină un doctor?
- Pacientul acela are nevoie de un doctor. - O secundă, vă rog.
La dracu'!
- Hei! E confidențial! - Omul ăsta are nevoie de un doctor.
- Chem unul. - Nu. Are epiglotită. Se sufocă.
- N-ai voie. - Adu trusa de cricotiroidotomie.
Scade saturația. Dacă n-o facem, moare.
Haide! Dă-i oxigen.
Dexametazonă 8 mg și co-amoxiclav 2 g.
N-o putem face aici.
Nici omul ăsta nu trebuia lăsat singur, dar asta-i viața.
Dă-mi trusa, te rog.
Hai! Bine.
- Nu folosești un câmp steril? - Nu e timp. Bisturiu.
Bine.
Pensă Mosquito.
Bine, ghidul. Și curăță puțin sângele, te rog.
Canula, te rog.
Perfect.
Aproape am terminat.
Ventilație, te rog.
- Perfect. - La dracu'!
E aproape gata.
- Ce haos! - Ce dracu' faceți?
Rocío…
Tu ești Rocío? Te căutam, la naiba!
Ce mai faci? Sunt Lucía Haro.
Noul medic de la Urgențe.
Tipul ăsta e bun.
Patricia Segura, care a început precampania ca favorită,
e acum pe locul doi în sondaje după partidul Igualdad.
Ultimele știri despre conducerea Sorolla au afectat-o negativ pe președintă…
Doamne!
…și interacțiunile ei cu Libertad, al cărui lider…
Ți-am zis.
- Ți-am zis că vor fi probleme. - La ce te așteptai?
Altfel ne depășea extrema dreaptă.
Mama dracului…
Președinta a încercat…
Taci naibii!
Taci odată! La dracu'!
Ana Rovira îți va lua interviu să le arate alegătorilor latura ta mai umană.
Minunat!
Alegătorii mei nu vor să fiu mai umană. Nici tu nu vrei.
Vor să fiu hotărâtă, dură, destroyer.
Da, dar cel mai bun destroyer e Jacobo Santos.
Fii mai moderată, să nu pari Hitler.
Ce să fac?
Ce naiba să fac?
Sunt între extrema dreaptă și stânga.
La mijloc, la naiba! Ce să fac? Spune-mi!
Alegerile sunt peste 14 zile.
Ce facem?
Cine naiba face cricotiroidotomie acolo?
O doctoriță trimisă de Healock.
- Merg imediat. - Bine.
- Unde e? - Vino!
Te prezint și îi urezi bun-venit.
Da? Poate e ultima ei zi aici.
Dr. Haro, dr. Donoso vrea să…
Jesi!
- Luci? - Ce mă bucur!
- Mă bucur enorm să te văd! - Ce faci aici?
- O știi? - Am fost prietene în facultate.
- Și în alte locuri. - Cum rămâne cu pacientul?
O să vorbim.
- Bem o cafea? - Da, dar…
Hai! Mă schimb.
- Îți arăt vestiarul. - Trebuie să povestim.
Sunt așa bucuroasă, Jesi!
Ideea e să fotografiem noul echipament,
ca lumea să afle că Sorolla are cea mai bună secție Ginecologie.
- Să afle cât mai mulți. - Da.
Credeam că un spital public nu are nevoie de publicitate.
Puțină reclamă nu strică nimănui.
Da, și distrage atenția de la secții
care nu merg atât de bine, nu?
Așa îi tratați mereu pe cei care încearcă să vă ajute,
dr. Sader?
Ajunge.
Îți mulțumim pentru tot ce faci pentru Ginecologie.
Vom face tot ce putem ca să fim de ajutor.
- Nu mă mai machiez. - Ai văzut dimensiunea pozei?
În sfârșit, Antonio!
Ce ai aflat?
Ce faci?
Suturi.
Crezi că vei mai opera?
Pari optimist.
Sunt optimist.
Deși spitalul ăsta îmi pune răbdarea la încercare.
Îmi petrec ziua stingând incendii.
Néstor,
Sophie,
Jésica, Pilar, tu…
Parcă ați hotărât să-mi complicați viața.
Vă petreceți timpul făcându-mi zile fripte, știi?
Sunteți o gașcă de isterici.
Dacă vrei să te descarci, Neus e la două etaje mai jos.
Sincer, probabil mi-ar prinde bine.
Nu de terapie am nevoie.
Am nevoie de cineva care să stingă incendiile în locul meu.
De tine.
Poftim?
Ești nebun.
Un pic.
Fiindcă îi ofer postul de director unui tip
care intenționează să mă distrugă.
Crezi că-mi închizi gura oferindu-mi postul?
Nu, nu cu asta.
Îți ofer ocazia de a-ți păstra autorizația.
Postul de director e cireașa de pe tort.
Eu am divulgat comisiei ce s-a întâmplat cu Jésica.
Îi pot convinge că a fost o neînțelegere nefericită.
N-am deloc încredere în tine, Nicolás.
E de înțeles.
Dar vezi? Nu mi-ai spus un „nu” răspicat.
Gândește-te, da?
Dacă nu cumva vrei să stai acolo să exersezi cusături.
De ce nu mi-ai spus că vii?
Nu știu.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Nu s-a întâmplat nimic.
Nu e nimic. Eu…
Nu știu, mă plictiseam și aveam nevoie de o schimbare de decor.
Aveai un post bun de chirurg la Madrid,
dar te întorci la Valencia ca medic la Urgențe, și nu e nimic?
- Nu cred. Ce s-a întâmplat? - Mă știi.
Așa mi-a venit. Nu m-am gândit.
În plus, jur că mi-a fost dor de mare.
- Lucía… - Jur.
Nu știu.
Și de tine.
Mi-a fost dor.
De ce n-ai venit la înmormântarea lui Rodri?
Te-am sunat.
Da.
- Nu e același lucru. - Nu știu.
Viața mea la Madrid era un dezastru atunci și…
N-am putut să scap.
N-am putut…
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare sincer rău.
Bine.
Haide!
Ce e?
- Nu te bucuri că sunt aici? - Ba da. Dar sunt surprinsă.
Hai să ne distrăm diseară, ca în trecut.
- Ne îmbătăm la Denon. - Nu.
- Dansăm. - Denon s-a închis.
- Poftim? - Bună! 'Neața!
Lluís, ea e Lucía.
- Bună! - Încântată.
- Și eu. - Prietena mea din facultate.
- Îmi pare bine. - Veți lucra împreună la Urgențe.
- Bun-venit! - Mulțumesc.
E și iubitul meu.
- Drăguț. - Și logodnicul ei.
Poftim? Nu, Jesi! Serios?
De ce n-ai zis nimic?
Nu pot să cred! Cum ai convins-o?
Jesi era o legendă. Nu se poate!
Sunt convingător.
Plec.
Caută-mă și îți spun cele mai stânjenitoare povești.
- Bine. - Vezi ce faci azi!
Promit.
Doamne…
„Jesi”?
Da. Nu insista!
- Totul e bine? - Da.
M-au sunat cei cu interviul.
Vor să-l amâne câteva zile.
Cum așa? Totul era pregătit.
Mi-l vor lua când vin alegerile, să aibă un impact mai mare.
Nu știu.
Bine.
Ne vedem mai târziu.
- Bine. - Mă schimb.
- Ciao! - Ciao!
Bine. Interviul e la 17:00. Te vor întreba de Jacobo Santos.
E important.
Trebuie să ai o poziție fermă contra politicilor lui,
dar să-i întinzi cumva mâna.
Alo? Mă asculți?
Da, alo!
Te ascult, dar cum îi trag o palmă și-l sărut în același timp
fără să par nebună?
Nu poți fuma aici.
Poftim?
Eu am introdus legea antifumat, nu-ți amintești?
Dă-mi un foc!
Ia-o în serios, te rog. Am fost sunat de la Madrid.
Alfonso e îngrijorat. Vrea să vină să te ajute.
Poate n-am nevoie să vină să mă ajute.
Poate am nevoie de o vacanță și să renunț la fumat.
Despre ce naiba vorbești?
Ce a fost asta?
Ce mama dracului?
Apucă-te de gătit.
Întâi crema de alune. Durează cel mai mult.
- Verifică bucățile de ton. - Dă-mi-l!
- Dă-mi-l! Cum îl cheamă? - Pedro.
Bună, Pedro!
Ce mai faci? Ascultă, șeful tău nu poate vorbi acum.
O să te sune imediat.
Da, aproape am terminat. Bine.
Bine. Pa!
Gata. Ciao!
Gata, Ángel.
Bună! Sunt Biel de Felipe, rezidentul de gardă.
Lucía Haro, noul doctor de la Urgențe. El e Ángel Muñoz.
- M-ai chemat pentru o tăietură la deget? - Nu știi cine e?
E un bucătar nemaipomenit. Câte stele ai?
- Două stele Michelin? - Vrem încă una.
- S-a tăiat de două ori în trei zile. - Nervii, cred.
- Da. - Îți tremură mâinile?
Acum două săptămâni, n-am mai văzut bine cu ochiul stâng.
N-am zis nimic fiindcă miza e mare.
Da. Ia să mă uit!
Bine.
Întâi ar trebui să facem o tomografie,
să vedem dacă trebuie internat.
- Bine. - Dr. Haro a procedat bine.
- Priviți! - Ce s-a întâmplat?
- Pare grav. - Nu știu.
- Dă mai tare! - Ce e?
- Un incendiu? - Nu.
O explozie la o școală care va fi folosită ca secție de vot.
Pare a fi un atac terorist.
E grav!
- Faceți loc! - Ce avem, Sara?
Traumatism cranio-cerebral. Nu par să fie leziuni medulare.
- Ce i-ați dat? - Ser și morfină.
Mă ocup. La Reanimare. Sânge și EKG.
Anunță la Neurochirurgie. În sală în 30 de minute.
Bine. Cu grijă! Să mergem!
Pere, să nu-l atingă nimeni! Poate are cioburi în inimă.
Rocío, vin și alți răniți.
Biel, stai cu ea până vine ginecologul. Lucía, ajută-l pe Lluís!
- Hai! - Cu grijă.
Bine. Ridică-te, să te pot examina.
Mulțumesc. Respiră pe gură.
Dă-i labetalol. Semnele vitale sunt mari.
- Respiră! - E bine copilul?
Așa credem.
Are supradenivelare de segment T de tip pericardită.
- E ceva obișnuit. - Ce s-a întâmplat?
Are răni cauzate de cioburi de la explozie.
Hemodinamic stabil, dar ecografia arată efuziune pericardică.
Ați făcut o pericardiocenteză?
Nu.
Un studiu la Madrid a arătat
că, pentru efuziuni moderate, nu e necesară.
Nu ar avea sens s-o facem.
Dar, dacă are efuziune pericardică, e necesară explorarea.
- Da, dar… - De ce nu e în sală?
Nu e necesar.
- Când terminați, să fie dus în sală. - Bine.
Sigur. Bine.
Jésica!
- Așteaptă! Te pot ajuta. - Rămâi aici.
- Am făcut-o de o mie de ori. - Stai aici!
Chirurgii de la Sorolla știu bine cum să intervină.
Ești medic la Urgențe. Rămâi aici.
Sigur.
- Bine. - Perfect.
Fii liniștită. Nu văd leziuni secundare cauzate de explozie.
Slavă Domnului!
- Îl chemați pe soțul meu? - Da. Când terminăm, poate să vină.
Îmi pari cunoscută.
Mi-ai supravegheat două sarcini.
Cine te supraveghează acum?
Nimeni de aici. Am fost mutată la Santa Margarita.
- Așa departe? - Da, nu știu de ce.
Ai făcut toate controalele la Santa Margarita?
Fără mașină, cu doi copii, am sărit peste câteva.
Nu ai făcut ecografia la 20 de săptămâni?
Nu. De ce?
E vreo problemă?
Supraveghem cazurile grave.
E posibil să mai fie atacuri. Operațiile au fost amânate.
La subiect!
Sălile vor fi libere în caz că e nevoie.
- Iar pacienții internați? - Sunt stabili.
Dar starea unora e critică.
Ce dracu' e asta?
Ascultați! Avem cod roșu!
Începem evacuarea. Cine poate merge să iasă cu asistenții.
Tărgile cu infirmierii. Lucía, ocupă-te de ei, te rog.
Lluís, pacienții sub observație.
Haideți!
Încet, dar fără pauze. Nu alergați!
- Pe rând, da? - Ați auzit-o. Încet.
Bine.
Haideți! Să mergem! Bine.
Nu auziți alarma?
- Cod roșu! Haideți! - Cod roșu?
Evacuăm. Să mergem!
- Mă puteți ajuta? - Afară!
Mască cu rezervor.
Imobilizați-l și țineți-l sub observație.
Patricia!
- Ce e? - Un incendiu.
- Nu știu. - Du-te la școală.
Atacul e cauzat de grupuri afiliate Libertad.
- Trebuie să dai o declarație. - Poftim?
- Nu te panica! Nicolás, plec. - Du-te! Mă ocup.
Pacienții sub observație, în lateral. Nu blocați ieșirile, da?
- Nicolás, ce știi? - Vorbesc cu poliția. Vă anunț.
Haideți! Să ieșim!
Afară!
O clipă!
Haideți! Ieșiți!
Dr. Moa, unde e Biel? Nu-l văd.
- Nu era cu tine? - Atenție, vă rog!
Alarmă falsă!
Nu e nici incendiu, nici amenințare cu bombă.
Vă puteți întoarce la muncă.
Hai!
Scuzați-mă, dnă doctor!
Dnă doctor!
Pacienta dv. e agitată. Întreabă de dv.
Bine, așteaptă. Merg acum la ea.
Coborâți la pacientă, vă rog.
Vin.
Dnă doctor!
Să mergem.
Ați vorbit cu familiile victimelor?
Nu, încă nu.
Le transmit tot sprijinul meu familiilor celor decedați.
Un grup de extremă dreaptă a revendicat atentatul.
- Aveți ceva de spus? - Da.
Voi vorbi în spaniolă. Presupun că ascultă toată țara.
Acum, important este ca forțele de ordine să-și facă treaba.
Nu putem spune nimic cu certitudine. Nu s-a confirmat nimic.
Pot spune însă că sunt total și absolut împotriva…
violenței.
Alegerile vor decurge conform planului?
Nu v-ați distanțat de Libertad.
- Președinta nu are alte comentarii. - Mulțumesc.
Încă ceva.
Care e protocolul de acum înainte?
Dnă președintă, vă rog!
Segura, fascista!
Atentatul e din vina ta, că ții cu fasciștii!
Fascisto!
- Ești bine? - Dă-mi un șervețel.
Fascistă?
Eu, fascistă?
Am luat cele mai multe măsuri pentru protejarea celor vulnerabili.
Am luptat să-mi găsesc locul într-o lume a bărbaților
și să dovedesc că sunt capabilă.
Ce tupeu!
Tocmai am fost întrebată dacă se vor ține alegerile.
Având în vedere situația, cel mai rezonabil lucru
este să mergem înainte.
Duminică, această școală își va deschide porțile.
Începând de azi,
Școala Azorín va deveni emblema
și inima democrației noastre.
Ca să arătăm că nu ne e frică,
eu însămi voi fi aici, alături de alegători.
Curajul valencienilor este mai puternic decât bombele.
Vom combate fanatismul vostru cu voturi.
- Mulțumesc mult! - Să mergem. Mulțumesc.
A mers? Le-ați luat?
N-am reușit să descarc tot.
Serios? Am riscat enorm activând alarma.
Pilar, avem suficient.
Pretinde că are o rată de supraviețuire de 60% la cinci ani,
iar analiza preliminară indică 40%.
Bun, deci avem ce ne trebuie.
- Ești bine? - Da.
Să anunțăm Comisia de Etică a Cercetării?
Nu, ar dura câteva luni.
În plus, o vor anunța. Va avea timp să ia măsuri.
Cred că singura noastră opțiune e să mergem la poliție.
Nu putem face asta.
Dacă o denunțăm, vor opri studiul.
La ce te așteptai când mi-ați cerut ajutorul?
Să fie mai proaste rezultatele.
Să se vindece doar 10%. Dar are efect.
40% nu e 60%, cât a promis.
Minte și îi omoară pe ceilalți.
Toți pacienții erau în fază terminală înainte de studiu.
E singura lor speranță.
Biel, înțeleg, dar Sophie a depășit toate limitele bioeticii.
Încep să mă satur
de nesimțiții ăștia care se cred mai presus de orice.
Îi cunosc pe cei care se vindecă.
Ce le spun?
Că, din moment ce e doar 40%, îi lăsăm să moară?
Dacă nu semnalați, o fac eu.
- Pilar, nu e corect. - Bine.
- Ajunge. - Nu e corect.
Bine, așteaptă.
Trebuie să facem ceva, da.
Trebuie să fie o cale prin care cei pe care-i ajută tratamentul
să poată continua.
Ne mai gândim în seara asta. Mâine-dimineață vorbim.
De acord?
Pentru Dumnezeu…
Cum merge?
Am o zi nasoală.
Dar te duci acasă în curând, nu?
Nu, trebuie să vorbesc cu Nicolás.
- Știi gravida surprinsă de atentat? - Da.
Copilul are tetralogia Fallot și are peste 20 de săptămâni.
Nasol. De ce n-au depistat mai devreme?
Mama a avut sarcini cu risc crescut.
Ticălosul de Nicolás trimite sarcinile complicate la alte spitale.
E incredibil.
Toți facem sacrificii, chiar dacă nu ne plac.
Serviciul ăsta de cinci stele costă enorm.
Tu auzi ce spui?
E târziu.
Ascultă…
De acum, dacă ai o problemă, zi-mi mie, fiindcă…
sunt din nou director.
Dar…
M-am săturat.
Pe mâine!
Hei!
M-ai speriat.
Renunți la medicină și te apuci de circ?
Dacă te-ar durea așa spatele, n-ai spune asta.
O zi grea din cauza bombei?
În cazul meu, bomba are nume și prenume.
Lucía Haro.
E noua doctoriță de la Urgențe, nu?
Vă știți?
- Mi-e prietenă din facultate. - Fir-ar!
Suntem foarte apropiate.
Dar e la fel ca rudele pe care le iubești enorm,
dar le suporți doar în doze mici, fiindcă…
Da, înțeleg.
E aici de nici 24 de ore și am deja spasme musculare.
Dacă rămâne, mor. Nu fac față.
- E… - Să văd. Pot?
Nu, sunt bine.
- Serios. - Nu ești bine. Ești terminată.
- Așa e. - Te ajut. Nu se va întâmpla nimic.
Sunt cuvintele cele mai periculoase din istorie.
- Fir-ar! E rău. - Acolo.
Aici, nu?
Da.
Și…
Aici.
Bine, ajunge.
Ajunge.
- Sunt bine. - Sigur?
- Da, sigur. - Bine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Ciao! - Ciao!
- Da. - Poate ieșim la un pahar.
Hei!
- Ce faci? - Bine. Tu?
- Grozav. - Da?
Quique, ea e Lucía.
- Doctorița nouă. - Dacă n-o să fiu concediată.
Așa nasol a fost azi?
Am făcut o intervenție fără contract.
- Băga-mi-aș! - Șefa secției mă urăște.
Cea mai bună prietenă nu-mi mai e prietenă, așa că…
- Una peste alta, o zi bună. - Așa e aici.
- Serios? - Da.
- Vreți? - Da.
- De ce nu? - Bine.
Ce faceți? Ieșiți la un pahar?
- Nu, o să mâncăm. - Ramen.
- Dacă ai chef… - Hai!
Nu mi-e poftă de ramen. Vreau ceva…
Ceva mai tare, știi?
Știți ce am chef să fac? Să mă descarc.
N-am fost de o veșnicie într-un parc.
În sesiune, mă dădeam mereu cu ăsta și…
- Serios? - Scăpam de stres.
Hai să ne dăm!
- Hai! - Nu urc în chestia aia.
Atunci de ce ai venit? Să te joci cu copiii?
Eu merg. De-asta am venit.
- Ca să ne dăm. - Vă țin lucrurile.
- Nu. - Hai, Biel!
- Nu. - Hai!
Du-te! Eu încerc să-l conving.
Ești un fricos.
- Vă sun când termin. - Ciao!
- Bine. - Ciao!
- Du-te cu el! - De ce?
- N-o să mă convingi. - Ba da.
Știi ce se întâmplă în chestiile alea? Merg cu peste 100 km/h.
- Ce spui? - Asta înseamnă fracturi, luxații…
Stai puțin! Întotdeauna ești așa amuzant? Serios.
Ar putea fi mai multe accidente.
Mă mir că ești doctor, având în vedere că ești ipohondru.
Ce legătură are? Nu sunt ipohondru.
Ce zici de asta? Hai să mergem acolo!
În cel mai rău caz, te faci de râs că ai ratat.
- Da? Sau ți-e frică? Ți-e frică. - Bine.
- Mergem? - Da.
Bine. Bună!
- Cât costă? - Bună seara!
- Trei încercări, cinci euro. - Bine.
Cine trage?
- Eu? - Bine, tu.
- Bine. - Să vedem.
Mulțumesc.
- Ai emoții din cauza mea? - Nu.
Bine.
- Haide! - La naiba!
- Sunt sub presiune. - Nu e bine.
Mai încearcă!
Bine.
Știi care e problema?
Vrei să controlezi totul, de aici ipohondria.
Dar viața nu poate fi controlată.
Îndoaie genunchii. Bărbia sus.
Ai încredere! Îndoaie genunchii.
Acum dă-ți drumul! Da?
Nu. Serios.
Stai așa.
Bine. Inspiră.
Dă-ți drumul!
- Nu râde! Concentrează-te. - Sunt concentrat.
Dacă nimerești,
te dai cu mine în Infern.
Bine? Da sau nu?
- Da. - Bine, trage!
Fir-ar! Scuze!
- A fost incredibil. - Am crezut că mor.
Nu te simți ca nou?
- A fost grozav. Hai încă o dată! - Bine.
Uneori e nevoie de un mic impuls ca să faci o nebunie. Atât.
Pleci?
Tu și Rocío ați avut o neînțelegere, dar nu ne afectează și pe noi, nu?
O „neînțelegere”?
Iubita ta a dat vina pe mine.
Nu trebuia să faci puncția.
May, o să-mi țin gura. Sunt multe pe care nu le știi.
Da?
De exemplu?
Te referi la pastile?
Mi-a zis. E în mare parte din cauza ta.
Nu avem secrete.
Dacă nu aveți secrete,
ți-a zis că, în noaptea cu furtuna, am văzut-o plecând cu fiica ta?
Poftim?
Afurisita!
Segura a dovedit din nou că se sincronizează perfect,
distanțându-se de Jacobo Santos și de partidul lui.
După un discurs înflăcărat,
i-a recâștigat pe alegătorii indeciși.
Ești bună! Ești al naibii de bună!
Presiune, o cameră de filmat, un microfon. Atât îi trebuie!
Vom câștiga, oameni buni! Vom câștiga!
Te iubesc!
Ba bine că nu!
Îl sun pe Alfonso chiar acum.
E tare de tot!
Vreau s-o denunț pe Sophie Lafont pentru omor și atentat la sănătate.
Subtitrarea: Dora Șereș