Átnéztem a laboreredményeit.
A szívverése normális, a fertőzésnek pedig nyoma sincs.
De már két napja lélegeztetőgépen van.
Extubálnunk kell, hogy lássuk, tud-e egyedül lélegezni.
És ha nem tud?
Ismét intubáljuk.
Növelné a fertőzés kockázatát, sérülhet a tüdeje…
Óscar!
Nézz rám!
Minden rendben lesz, oké?
Milyen az anyukád?
- Nagyon erős. - Nagyon erős.
- Igen. - És kemény.
Igen.
Minden rendben lesz.
- Oké. - Jól van.
Ne aggódj!
Kezdhetjük.
Gyerünk, anya!
Anya, lélegezz!
Lélegezz, kérlek!
- A szaturáció esik. - Igen.
- Nem várhatunk. Intubáljuk! - Ne aggódj! Nem lesz baj.
TÖRÉSPONT
Szóljak be, hogy beteg vagyok?
És itthon kell maradnunk, hogy senkit ne fertőzzünk meg.
De félek, hogy itt nem sokat pihennénk.
Állok elébe!
Apa!
Lola, drágám! Mit kell tenni, mielőtt benyitunk?
Kopogni. De nagyon éhes vagyok.
Nem reggelizhetnénk most, kérlek?
Oké, kicsim. Jövök.
Kapok egy puszit?
- Vedd fel a papucsodat! - Oké.
Szia!
Néha én is a legjobb barátnőmnél alszom. Te vagy apa legjobb barátja?
Igen.
Akarsz reggelizni?
Persze.
JOAQUÍN SOROLLA KÓRHÁZ
Gyere! Csukd be az ajtót!
- Nincs itt senki, ugye? - Senki.
- Tényleg szükség van erre? - Így a legjobb.
Ha Sophie velem lát, gyanakodni fog. És azt akarjuk, bízzon benned.
Az nehéz lesz.
Nem, ha megteszed, amit kértem.
- Nem tudom, Néstor. - Sophie csak így vesz vissza.
És mit mondok?
Hogy mindenképp maradni akarsz.
Nem akarsz ennyi idő és munka után kiesni a kutatásból egy félreértés miatt.
„Félreértés”?
Inkább ne részletezd!
- Rá fog jönni, hogy titkolok valamit. - Hihetőnek lenned.
- Zavarok? - Gyere be!
- Mit tehetek érted? - Hogy vagy?
- Remekül. És te? - Én is.
Tudod, hogy nem jártam itt, mióta beköltöztél?
Nem? És hogy tetszik?
Nagyon tetszik. Nagyon jó.
„A szoba, ahol Sophie Lafont felfedezte a rák gyógymódját.”
Azért ne ugorjunk ennyire előre!
Mondd, milyen érzés?
Milyen érzés…
tudni, hogy hamarosan történelmet írsz?
Biztos izgalmas, nem?
Az.
És egy kicsit szédítő.
De megéri.
Örvendek.
És szeretném megköszönni.
Mit?
Hogy bevontad Bielt a kutatásba. Fogalmad sincs, mennyire lelkes.
Folyton áradozik, hogy mennyire imádja a projektet,
és milyen jó veled dolgozni.
Ezért azt hiszem, hogy a rizikó, amit azzal vállaltam,
hogy Valenciába hoztalak és bemutattalak Patriciának,
nagyon megérte.
Értem.
A betegen számos deréktáji hematóma keletkezett.
Mit mondana erről?
Csak több próbálkozás után jutottunk be a gerinccsatornába.
Jött egy segédápoló, hogy segítsen lefogni, de a páciens…
Nagyon zaklatott volt. És a fia csak rontott a helyzeten.
Ezt értem.
Azt nem értem, hogy a punkciót miért Estévez nővér végezte el.
Ezt csak orvos végezheti el.
Igen, tudom, de az a helyzet…
Fuster doktornő, orvosként ez az ön felelőssége volt.
- Igen. - Oké.
Volt valami oka, amiért nem tudta elvégezni a punkciót?
Nem tudom.
Akkor? Mi történt?
Próbáltam megnyugtatni a páciens fiát,
és mire észrevettem, Blanca már elvégezte a punkciót.
Blanca, kérlek! Hallgass végig!
- Mit kellett volna tennem? - Nem kellett volna elárulnod!
Ha megtudták volna, hogy így dolgoztam, bevonták volna az engedélyemet.
Kurva jó! Nem vonták be.
Én meg kaptam kéthavi fizetésmegvonást és egy súlyos kihágást.
Kifizetem a két hónapot.
- Kölcsönt veszek fel, ha kell. - Nem a pénz számít!
De lett egy nagy fekete pont az aktámban, csak mert rajtad segítettem.
Ráadásul cserben hagytál!
Kollégaként és barátként is, és a legjobban ez fáj.
Naná, hogy kifizeted azt a két hónapot.
Kamatostól fogod kifizetni.
Bassza meg!
Jól van. Egy picit…
Igen. Így már jó.
- Menni fog? - Így jó.
- Hozhatok valamit? - Nem.
Azt szeretném, hogy ülj le mellém.
És meséld el,
hogy…
hogy megy a… kezelés.
Jól. Jobban érzem magam.
És nyugodtabb vagyok.
Jó.
És Neus azt mondja, hogy szerinte működni fog.
Nagyon jó!
Akkor miért vagy szomorú?
Te mindig velem voltál, anya.
A gondolat, hogy elveszíthetlek…
De nem így történt.
Csak benéztem, hogy hogy vagy.
Sétálj egyet, szívj egy kis friss levegőt, jó?
Oké.
- Visszafele hozz narancslevet! - Jó.
Szia!
Jól nézel ki.
Olyan pert varrok a nyakadba,
hogy azt kívánod majd, bárcsak fel sem ébredtem volna.
Pilar!
Tudtam, hogy így fogsz reagálni.
Kár, mert mindig úgy éreztem…
hogy igazából bírjuk egymást.
Most mihez kezdünk?
Mert ilyen körülmények között…
biztosan megérted, hogy nem dolgozhatunk tovább együtt.
Legjobb lenne, ha lemondanál, amint jobban leszel.
Ha azt hiszed, hogy ezzel befogod a szám, nagyon tévedsz.
Pilar!
Jól tudod, milyen nehéz rendben tartani egy kórház költségvetését.
Ez mégis hogy jön ide?
Kár lenne, ha bizonyos szolgáltatásokat, mint például…
az elektrosokk-terápia, le kellene állítanunk.
Nem teheted! Nem tennél ilyet, Nicolás!
Most csak azzal törődj, hogy jobban legyél, jó?
És pár nap múlva bejelentjük a lemondásodat.
Akkor jó. Vigyázz magadra!
Gazember!
Doktornő!
Köszönöm, hogy esélyt adott.
Ami azt illeti, meglepődtem.
Nem hittem, hogy ilyen mélyre süllyedsz, de mindegy.
Ahogy ti mondjátok: „Az alma nem esik messze a fájától.”
Ezt nem értem.
Ne sértsen meg azzal, hogy ostobának néz!
Nézze! Itt a belépője.
Már ma elkezdi a munkát.
- Ezt nem hiszem el! - Ügyetlen voltam! Bocsánat!
- Bocsánat! - Várjon itt!
Mindjárt jövök, és megbeszéljük, hogy mihez kezdünk veled.
Sajnálom!
Szia!
Minek örülsz ennyire?
Megkaptam a CT-d eredményeit, és…
majdnem tökéletes.
Alig van nyoma az áttéteknek.
Másra számítottál?
Nem, de sosem árt ellenőrizni.
Nézzük azt a sebhelyet!
Vedd le a blúzodat!
Édes istenem!
Nem emlékszem, mikor kérte utoljára valaki, egy férfi,
hogy vegyem le a blúzomat.
Sajnálom, hogy be kell érned velem.
Nagyon szépen gyógyul a heg.
Két hónap, és jöhetnek a tágítók.
- Ez jó hír, nem? - Igen.
Pont most, amikor végre jobban vagyok…
a politikai karrieremet lehúzhatom a vécén.
- Nem dramatizálod túl egy picit? - Nem.
Úgy ismerem Emiliót, mint a tenyeremet. Szerinte elveszítem a választásokat.
És az olyan szörnyű lenne?
Nem is tudom.
Egész életemben ezt tettem, politizáltam.
És amikor azt hittem, meghalok…
Tovább dolgoztam, hogy győzzek.
És most?
Mit fogsz csinálni?
Most csak élni akarok.
Ezért talán az lenne a legjobb, ha… Nem is tudom. Élvezném kicsit az életet.
Élvezni a szabadságot, és…
és közben hátha sikerül a végére járni…
mi ez a kurva fura elektromosság köztünk.
Bocs, hogy megzavarlak.
Te sosem zavarsz, Biel. Soha.
Hagylak is.
- Mi történt? - Van egy kis gondunk.
- Jól megnézted? - Igen.
- Ott kell lenniük. - Az adatok már nincsenek a gépén.
- Valahol csak őrzi őket. - Egy külső merevlemezen.
De az mindig nála van.
Nehéz lesz észrevétlenül megszerezni.
Szilárd bizonyítékok kellenek.
És a valódi adatok a merevlemezen lesznek.
Mit tegyünk?
Segítséget kérünk.
- Elnézést! Hol van Fuster doktornő? - Nem tudom. Kérdezze a recepción!
Elnézést, tudja, hol van Fuster doktornő?
- Bocs, Fuster doktornőt keresem! - Nem választhat orvost.
- Valaki hamarosan ellátja. - Nem, én nem…
Van itt egy orvos?
Ennek az embernek orvos kell!
Elnézést! Küldene egy orvost azonnal?
- Annak a férfinak orvos kell! - Mindjárt megyek! Egy perc.
Csesszék meg!
Hé! Ez bizalmas. Mit művelsz?
- Az úrnak orvos kell. - Hívok valakit.
Epiglottitise van, megfullad. Kesztyűt!
- Ne csináld! - Gégemetszés kell. Hozd a szettet!
A szaturáció zuhan. Ha várunk, meghal.
Adj neki oxigént, 8 mg dexametazont, 2 gramm amoxicillint és klavulanátot!
Nem itt kéne csinálni.
Őt sem kéne felügyelet nélkül hagyni, de ilyen az élet.
Add a készletet, kérlek!
Jól van, gyerünk!
- Nem teszel steril gézt? - Nincs rá időnk. Szikét!
Jól van.
Mosquito érfogót!
Oké, a csövet! És töröld le a vért, kérlek!
Kérem a kanült.
Nagyon jó!
Oké. Mindjárt végeztünk.
Ventilátort, kérlek.
- Szép munka! - Baszki!
Mindjárt végeztünk.
- Ezt a káoszt! - Mi folyik itt?
Rocío!
Te vagy Rocío? Téged kerestelek, basszus!
Helló! Lucía Haro vagyok.
Az új sürgősségi orvos. Hogy vagy?
Ez a fiú nagyon ügyes!
Patricia Segura, aki a kampányt egyértelmű esélyesként kezdte,
a friss felmérések szerint immár második az Egyenlőség Párt mögött.
A Sorolla vezetéséről kiszivárgott hírek sokat ártottak Segurának…
Istenem!
…és a kacérkodása a Szabadság Párttal…
Megmondtam, nem?
- Mondtam, hogy ebből baj lesz. - És mit akartál?
Vagy ez volt, vagy a szélsőjobb.
A kurva…
Az elnök asszony igyekszik…
Kussolj!
Fogd már be!
A fenébe!
Ana Rovira interjút ajánlott.
Hogy megmutasd a szavazóknak a legemberibb arcodat.
Mesés!
A szavazóim nem akarnak emberibbnek látni. És te sem.
Erősnek akarnak látni, keménynek. Egy rombolónak!
Ja. De a romboló műfajában Jacobo Santost senki nem győzi le,
szóval lazíts, vagy Hitlernek néznek.
És mit tegyek?
Mi a fenét tegyek?
Itt vagyok középen a szélsőjobb és a baloldal között.
Középen, a fenébe! Mit tegyek? Mondd el!
És két hét múlva választás.
Mit csinálunk?
Ki a fene végez krikotómiát a sürgősségin?
Az egyik új orvosnő, akit a Healock küldött.
- Mindjárt jövök. - Oké.
- Hol van? - Gyere!
- Bemutatom, hogy üdvözölhesd. - Üdvözöljem? Talán ez az utolsó napja.
Haro doktornő, Donosa doktornő…
Jesi!
- Luci? - Úgy örülök!
- Úgy örülök, hogy látlak! - Mit keresel itt?
- Ismered? - A barátnőm az orvosiról.
Méghozzá nagyon jó barátnőd.
- Bocs, és a gégemetszés? - Azonnal szólok.
- Iszunk egy kávét? - Igen, de…
Átöltözöm, és megyünk.
- Megmutatom az öltözőt. - Sokat kell mesélned!
Olyan boldog vagyok, Jesi!
Fotózzátok le az új berendezéseket!
Hadd tudják meg, hogy a Sorollában van a legjobb nőgyógyászati osztály!
- Minél többen tudják, annál jobb. - Igen.
Én meg az hittem, hogy állami kórháznak nem kell reklám.
Egy kis reklám senkinek sem árt.
Ja. És egyben segít elterelni a figyelmet a többi osztályról,
amelyek csöppet sem állnak jól.
Mindig így bánik az emberekkel akik próbálnak segíteni önnek,
Sader doktornő?
Jól van, ebből elég!
Hálásak vagyunk mindenért, amit az osztályunkért teszel.
Ígérem, hogy mindent megteszünk, hogy segítsünk, jó?
- Jó, de nem kérek több sminket. - Láttad, mekkora a fotó?
Végre, Antonio!
Mondd, hogy kiderítetted!
Mit csinálsz?
Gyakorlom az öltéseket.
Azt hiszed, újra műteni fogsz?
Nagyon optimistának tűnsz.
Én is optimista vagyok.
Bár ez a kórház kezdi felemészteni a türelmemet.
Egész nap tüzeket oltogatok.
Néstor,
Sophie,
Jésica, Pilar, te…
Mintha mind összefogtatok volna ellenem.
Gyakorlatilag egész nap engem csesztettek, tudod?
Mint egy rakás hisztérika!
Ha ventilálni akarsz, Neus két emelettel lejjebb van.
Nem is rossz ötlet, őszintén.
De nem terápiára van szükségem.
Hanem valakire, aki helyettem oltogatja a tüzeket.
Rád.
Miről beszélsz?
Elment az eszed.
Egy kicsit igen. Mert felajánlom a Sorolla igazgatói állását annak,
aki tönkre akar tenni egy interjúval.
És azt hiszed, az állásért befogom a számat?
Nem, azért nem.
Az ajánlat azt jelenti, hogy megtarthatod az orvosi engedélyedet.
Az igazgatói állás csak a hab a tortán.
Én szivárogtattam ki a testületnek, hogy mit tettél Jésicáért.
Arról is meggyőzhetem őket, hogy egy szerencsétlen félreértés volt.
Egy cseppet sem bízom benned, Nicolás.
Ezt megértem.
De látod? Nem mondtál határozott nemet.
Gondold át, jó?
Hacsak nem akarod egész életedben az öltéseket gyakorolni.
Miért nem szóltál, hogy jössz?
Nem is tudom.
- Mi történt? - Semmi.
- Mi történt? - Nem történt semmi. Semmi. Csak…
Nem is tudom. Unatkoztam, és kellett… egy kis környezetváltozás.
Volt egy szuper sebészi állásod Madridban, és otthagytad az itteni sürgősségi miatt,
ok nélkül?
- Ezt nem veszem be. Mi történt? - Tudod, milyen vagyok.
Ehhez volt kedvem. Nem gondoltam át.
És esküszöm, nagyon hiányzott a tenger.
- Lucía! - Esküszöm!
Nem tudom.
És te is.
Te is hiányoztál.
Miért nem jöttél el Rodri temetésére?
Felhívtalak.
Igen.
De az nem ugyanaz.
Nem tudom.
Akkoriban teljes káosz volt az életem Madridban, és…
Nem tudtam elszabadulni. Nem…
Nagyon sajnálom. Őszintén.
Nagyon sajnálom.
Rendben.
Gyerünk!
Csajszi, mi van már?
- Nem örülsz, hogy itt vagyok? - Örülök, csak meglepődtem.
Menjünk bulizni ma este! A régi szép időkért.
- Berúgunk a Denonban, táncolunk… - Nem. A Denon bezárt.
- Mi? - Helló! Hali!
Lluís, ő Lucía.
- Szia! - Örvendek.
- Én is. - Az orvosis barátnőm.
- Örvendek. - Együtt dolgoztok majd a sürgősségin.
- Isten hozott! - Köszi.
És ő a pasim.
- Szép! - És a vőlegénye is.
Mi? Nem, Jesi! Tényleg?
Miért nem mondtál semmit?
Kizárt! Hogy vetted rá, hogy igent mondjon?
- Jesi más volt. Nem ismerek rá! - Nagyon meggyőző vagyok.
Mennünk kell.
Keress meg, és elmesélem az összes kínos sztoriját.
- Oké. - És kerüld a bajt!
Úgy lesz.
Istenem!
„Jesi”?
- Igen. Ne mondj semmit! - Hűha!
- Minden rendben? - Igen.
Felhívott a fickó, aki az interjút kérte. El akarják halasztani pár nappal.
Miért? Már elő volt készítve.
Hogy közelebb legyen a választásokhoz, és nagyobb legyen a hatása.
Nem tudom.
Oké.
Jól van, később találkozunk!
- Oké. - Átöltözöm.
- Szia! - Szia!
Oké. Az interjú 17:00 órakor lesz. Jacobo Santosról fognak kérdezni.
Fontos, Patricia!
Határozottan jelentsd ki, hogy elutasítod a politikáját,
ám valahogy nyújts baráti kezet feléje!
Hahó! Hali! Figyelsz rám?
Igen, „hahó, hali”.
Mondd, hogy töröljem képen és smároljam le egyszerre anélkül,
hogy totál őrültnek tűnnék?
Mi?
Itt nem lehet dohányozni.
Elnézést?
Én magam vezettem be a dohányzási tilalmat, emlékszel?
Tüzet!
Vedd ezt komolyan, kérlek! Már Madridból is felhívtak.
Alfonso nagyon aggódik. Talán lejön, hogy segítsen.
Talán nem a segítségére van szükségem.
Hanem hogy lelépjek egy időre, és letegyem a cigit.
Mi a fenéről beszélsz?
Tessék! Mi volt ez?
Mi a fasz!
Kezdj hozzá a főzéshez!
Előbb a mogyorókrémet, mert az időigényes.
- Ellenőrizd a tonhal szeletelését! - Add!
Add! Hogy hívják?
- Pedro. - Pedro.
Szia, Pedro!
Hogy vagy? Nézd, a főnököd most nem tud beszélni.
Hamarosan visszahív!
Igen, majdnem végeztünk. Oké.
Oké. Szia!
Kész. Csaó.
Kész, Ángel.
Szia! Biel de Felipe vagyok.
Ügyeletes rezidens.
Lucía Haro, az új sürgősségi orvos.
Ő pedig Ángel Muñoz.
Egy elvágott ujj miatt hívtál?
Nem tudod, ki ő?
Egy csodálatos séf.
Hány csillagod van?
- Két Michelin? - Ez lehetne a harmadik.
- Három nap alatt kétszer vágta meg magát. - A stressz.
- Persze. - Remeg a kezed?
Körülbelül két hete kezdtem rosszul látni a bal szememmel.
De nem szóltam, mert ez egy fontos hét.
Persze. Hadd nézzem meg!
Oké.
Először is csinálunk egy CT-t,
hogy lássuk, be kell-e utalnunk.
- Oké. - A doktornő jól tette, hogy hívott.
- Nézzétek, mi történt! - Mi az?
- Ez durva! - Nem tudom.
- Hangosítsd fel! - Mi történt?
- Tűz van? - Nem.
Robbanás történt az iskolában, ahol a szavazás lesz.
Nekem ez terrortámadásnak tűnik.
Kritikus beteg!
- Utat! - Kit hozol?
Traumás agysérülés. Nem hiszem, hogy sérült a gerincvelő.
- Mit adtatok neki? - Sóoldatot és morfiumot.
Jó. Vigyétek a traumába! Vér és EKG!
Hívj egy idegsebészt! 30 perc múlva műtjük.
Oké. Óvatosan! Menjünk! Óvatosan!
Pere, ne érjetek hozzá! Szilánk fúródhatott a szívébe.
Rocío, újabb sérültek jönnek.
Biel, maradj a kismamával! Lucía, segíts Lluísnak!
- Oké. - Menjünk!
Óvatosan!
Oké. Ülj fel, kérlek, hogy megvizsgálhassalak!
Köszönöm. Lélegezz szájon át!
Adj neki labetalolt! Az értékei magasak.
- Sóhajts! - Jól van a kisbabám?
Szerintünk igen.
A diffúz ST-elevációja szívburokgyulladásra utal.
- Ami az ilyen sérüléseknél gyakori. - Mi történt?
Üveg okozta sérülései vannak a robbanástól.
Hemodinamikailag stabil, de az ultrahang szívburok-effúziót mutat.
Csináltatok perikardiocentézist?
Nem.
Madridban egy kutatásból rájöttünk,
hogy enyhe vagy mérsékelt effúziónál felesleges.
Úgyhogy nem láttam sok értelmét.
De a perikardiális effúziónál indokolt a sebészeti feltárás.
- Igen, de… - Miért nincs a műtőben?
Mert nem kell műteni.
- Ha végeztetek, vitesd a műtőbe! - Oké.
Persze. Oké.
Jésica!
- Jésica, várj! Segítsek neked? - Maradj itt!
- Ezerszer csináltam már. - Maradj itt!
A Sorolla sebészei pontosan tudják, mi a dolguk.
Te sürgősségi orvos vagy, úgyhogy itt maradsz.
Persze.
- Oké. - Jól van.
Ne aggódj! Úgy tűnik, nincsenek másodlagos sérülések.
Hála az égnek!
Szólnátok a férjemnek?
Persze. Amint végeztünk, bejöhet hozzád.
Nagyon ismerősnek tűnsz.
Mert a másik két fiamat nálad szültem.
És most ki az orvosod?
Nem ide járok. Átküldtek a Santa Margaritába.
Olyan messze?
Igen, nem tudom, miért.
És ott minden kontrollt elvégeztek?
Autó nélkül, két gyerekkel… Szóval kihagytam párat.
Nem volt meg a 20. hetes ultrahangod?
Nem.
Miért?
Valami baj van?
A kritikus eseteket megfigyeljük.
De újabb merénylet jöhet, így töröltük az opcionális műtéteket.
- A lényeget, Nicolás! - Lesz szabad műtő a súlyos eseteknek.
- És akiket behoztak? - Mind stabilak. De van pár kritikus eset.
Ez meg mi a fene?
Figyelem! Vörös kód!
Kiürítjük a helyet! Aki tud járni, menjen az asszisztensekkel!
Hordágyak a beteghordóknál. Lucía, ahhoz a csoporthoz!
Lluís, menj a megfigyelés alatt állókhoz!
Lassan, de kitartóan! Nincs rohanás.
- Szép sorjában, jó? - Jól van, hallottátok, gyerünk!
Megértettük.
Gyerünk! Mozgás! Jól van!
Nem hallják a riasztót?
- Vörös kód! Kifelé! - Vörös kód?
Evakuáljuk a helyet. Mozgás!
- Segítene? - Mindenki kifelé!
Itt az NRB-maszk.
Tartsátok megfigyelés alatt a mentőben is!
Patricia! Mi történt?
- Állítólag tűz, nem tudom. - Siessünk az iskolába!
A merénylet a Szabadság Párthoz köthető.
- Ha későn nyilatkozol, véged. - Mit beszélsz?
Ne légy vészmadár!
- Nicolás, elmentem. - Menj!
A monitoros betegeket vigyétek erre!
És ne zárjátok el a kijáratokat! Oké?
- Nicolás, mit tudsz? - Épp a rendőrséggel beszélek.
Gyerünk! Menjünk ki! Kifelé!
Várjon! Egy pillanat!
Gyerünk! Menjünk szépen!
Moa doktor, nem tudja, hol van Biel? Nem látom.
- Nem veled volt? - Figyelem, kérem!
Téves riasztás!
Nincs sem tűzvész, sem bombaveszély.
Visszamehettek dolgozni!
Gyerünk!
Gyerünk már!
Doktornő, elnézést!
Doktornő!
A betege nagyin ideges. Látni akarja önt.
Oké, várj! Mindjárt beszélek vele.
Le kell mennie a betegéhez, kérem!
Mindjárt megyek.
Doktornő!
Menjünk!
Beszélt már az áldozatok családjával?
Nem, még nem.
De innen is támogatásomat küldöm a családjaiknak.
A robbantást a szélsőjobb vállalta. Kívánja kommentálni?
Spanyolul folytatom, mert azt hiszem, ez a hír az egész országot érdekli.
Most az a fontos, hogy a rendvédelmi erők tegyék a dolgukat.
Még semmi biztosat nem állíthatok, mert semmit nem erősítettek meg.
De annyit mondhatok, hogy maximálisan és határozottan ellenzem… az erőszakot.
Ezek után is megtartják a választásokat?
Nem ítélte el a Szabadság Pártot?
- Egyelőre ennyit kívánunk mondani. - Köszönöm.
Csak egy kérdést!
Milyen protokoll lép most érvénybe?
Elnök asszony, kérem!
Fasiszta ribanc!
Az egész a te hibád! Összefogtál a fasisztákkal!
Fasiszta!
- Jól vagy? - Adj egy zsebkendőt!
Fasiszta?
Fasiszta vagyok?
Senki sem tett többet nálam a sebezhető közösségek védelméért.
Egész kurva életemben férfiak előtt kellett bizonygatnom,
hogy nőként érek annyit, mint ők.
Micsoda kurázsi!
Az előbb azt kérdezte valaki, hogy lesznek-e választások.
És ebben a helyzetben szerintem az a legészszerűbb,
ha a terv szerint haladunk.
Most vasárnap…
ez az iskola megnyitja kapuit.
A mai naptól kezdve az Azorín iskola immár egy szimbólum,
a demokráciánk szíve és jelképe!
És hogy megmutassuk, nem félünk,
én magam is itt leszek a szavazókkal.
Mert a valenciaiak bátorsága erősebb a bombáknál!
És mert a fanatizmusotokat szavazatokkal fogjuk legyőzni!
- Köszönöm szépen! - Menjünk! Kösz.
Sikerült? Megvan minden?
- Nem mindent tudtam időben letölteni. - Komolyan?
Sokat kockáztattam a riasztó aktiválásával.
Pilar, elég adatunk van.
Sophie azt állítja, hogy az ötéves túlélési arány 60%-os,
de a félidős elemzésben csak 40% áll.
Akkor megvan, amire szükségünk volt.
- Jól vagy? - Igen.
Jó. Akkor értesítjük a kutatásetikai bizottságot?
Nem, az hónapokig tartana.
És őt is értesítenék, így lenne ideje eltüntetni a nyomokat.
Az egyetlen lehetőségünk a rendőrség.
Nem. Ezt nem tehetjük.
Ha feljelentjük, leállítják a kutatást.
És mit vártál, amikor a segítségemet kértétek?
Hogy a számok rosszabbak lesznek. Hogy csak 10% gyógyul meg. De ez működik.
A 40% nem az a 60%, amit ígért.
Hazudik, és megöli a többieket.
De az összes betege gyógyíthatatlan volt a kutatás előtt.
Ez az egyetlen reményük.
Biel, értelek.
De Sophie áthágta a bioetika minden határát.
És kezd elegem lenni, hogy ez a sok gazember úgy viselkedik,
mintha mindenki felett állnának!
Ismerek gyógyulóban lévő személyeket.
Mit mondok nekik?
Hogy az arány csak 40%, ezért hagyjuk őket meghalni?
Ha ti nem jelentitek, majd én.
- Pilar, ez nem fair. - Oké.
- Elég! - Ez nem fair.
Oké, várjatok!
Szerintem is lépnünk kell.
De meg kell oldanunk, hogy azok, akiknek használ a kezelés, folytathassák.
Aludjunk rá egyet, és gondoljuk át! Reggel majd beszélünk.
Benne vagytok?
Jóságos ég…
Hogy vagy?
Kurva szar napom van.
De hamarosan hazamehetsz, nem?
Nem, beszélnem kell Nicolásszal.
- Emlékszel a mai terhes nőre? - Igen.
A magzat Fallot-tetralógiás, és túl van a 20 héten.
Ez borzasztó! Hogyhogy nem vették észre hamarabb?
Az anya veszélyeztetett terhesnek minősül.
Megtudtam, hogy ez a seggfej Nicolás más kórházba küld az összes nőt,
aki komplikált eset.
Megáll az ész!
Leo, muszáj áldozatokat hoznunk, még ha nincs is ínyünkre.
Az ötcsillagos szülészetünk egy vagyonba kerül.
Te hallod, amit mondasz?
Jól van, későre jár.
Figyelj!
Mostantól, ha problémád van, fordulj hozzám, mert…
ismét kórházigazgató vagyok.
De…
Elegem van!
Viszlát holnap!
Mi van?
Megijesztettél.
Abbahagyod az orvoslást, és beállsz egy cirkuszba?
Ha a te hátad is így fájna, nem mondanál ilyet.
Nehéz napod volt? A bomba miatt?
Az én bombának van kereszt- és vezetékneve is:
Lucía Haro.
Ő az új sürgősségi orvosnő, ugye?
Ismered?
- Barátnők voltunk az orvosin. - Nocsak!
Jó barátnők.
De ő is olyan, mint azok a rokonok, akiket imádsz,
de csak rövid ideig bírsz elviselni, mert…
Igen, értem.
Egy napja sincs még itt, és befeszült az egész hátam.
Ha itt marad, meghalok. Nem bírom.
- Csak… - Megnézem! Szabad?
Nem, jól vagyok.
- Tényleg. - Nem igaz. Bestresszeltél.
- Na jó, igaz. - Hadd segítsek! Nem lesz semmi.
„Nem lesz semmi.” A történelem legveszélyesebb szavai.
- A francba! Elég gáz. - Ott fáj.
Itt, igaz?
Igen, ugye?
Nézzük…
Meg itt is.
Oké, jól van.
Elég lesz!
- Jól vagyok. - Biztos?
- Biztos, teljesen. - Oké.
- Köszi. - Szívesen.
- Szia! - Szia!
- Igen. - Később beülünk valahova?
Szia!
- Hogy vagy? - Jól. Te?
- Nagyon jól. - Igen?
Quique, ő Lucía.
- Az új sürgősségi doki. - Ha nem rúgnak ki, mert…
Ilyen rossz napod volt?
- Szerződés nélkül gégemetszést csináltam. - Azta!
És a sürgősségi főnöknője utál.
És a legjobb barátnőm már nem a barátnőm, szóval…
- Szóval összességében: egész jó. - Itt így megy ez.
- Tényleg? - Igen.
- Kértek? - Persze.
- Miért ne? - Oké.
Ti mit csináltok? Isztok egy sört?
- Nem, vacsorázni megyünk. - Ráment.
- Ha akarod… - Gyere!
Ahhoz nincs kedvem. Inkább valami…
Valami erősebbre vágyom, oké?
Tudjátok, mihez lenne kedvem? Levezetni az adrenalint.
Ezer éve nem voltam a vidámparkban!
A vizsgák alatt mindig erre ültem fel, és mindent kiüvöltöttem magamból.
Üljünk fel!
- Gyerünk! - Én nem ülök fel.
Akkor miért jöttél ide, rezidens? Talán labdázni?
- Én felülök bármire. Ezért jöttünk. - Igen.
Majd vigyázok a cuccokra.
- Nem. - Gyere!
- Nem! - Gyere!
Figyu, te ülj fel, és én majd meggyőzöm.
Nyuszi vagy, haver!
- Hívlak, ha leszálltam. - Hívj!
- Oké. - Szia!
- Inkább vele kéne menned. - Mi?
- Nem fogsz meggyőzni. - De igen.
Tudod, mi minden történhet odafent? Kilőnek 100 km/órás sebességgel.
- Mit beszélsz? - Törések, ficamok, zúzódások…
Egy pillanat! Te mindig ilyen mókás vagy? Komolyan.
Nem fura, hogy alig van baleset?
Szerintem az a fura, hogy orvos létedre ekkora hipochonder vagy.
Hogy függnek össze?
- És nem vagyok hipochonder. - Van egy ötletem. Menjünk oda!
Ott maximum hülyén érzed majd magad, hogy egyet sem találsz el. Jó?
Vagy félsz? Igen, félsz egy picit.
- Na jó. - Igen?
- Igen. - Oké.
- Helló! Mennyibe kerül? - Jó estét!
- Három lövés öt euró. - Oké.
Ki fog lőni?
- Én? - Igen, te.
- Jól van. - Lássuk!
Köszönöm.
- Idegesítelek? - Nem.
Oké.
- Ne már! - Rezidens!
- Nyomás alatt vagyok. - Jól van.
Próbáld újra!
Oké.
Tudod, mi a te bajod?
Hogy mindent kontrollálni akarsz.
Ezért vagy hipochonder.
De az életet nem lehet irányítani.
Hajlítsd be a térded! Fel az álladat!
Csináld! Hajlítsd be a térded!
És most engedd el magad! Oké?
Nem, komolyan.
Állj így!
Oké. Lélegezz be!
Fújd ki…
- Ne nevess! Koncentrálj! - Koncentrálok. Oké.
Oké. És ha eltalálod,
felszállsz velem a hullámvasútra.
Oké? Igen vagy nem?
- Igen. - Oké, lőj!
A francba! Bocsi!
- Hihetetlen volt! - Azt hittem, meghalok.
Nem születtél újjá?
- Kurva király volt. Megyünk még egyet! - Oké.
Néha elég egy apró löket, hogy őrültséget csinálj. Ennyi.
Már mész is?
Tudom, hogy Rocíóval összekaptatok, de ettől mi még lehetünk jóban, nem?
Hogy „összekaptunk”?
A csajod átment rajtam, mint egy kamion.
Te is hibáztál a punkcióval.
Nézd, May, befogom a számat, és hallgatok.
Mert sok mindenről nem tudsz.
Tényleg?
Mégis miről?
A tablettákról?
Elmondta. És tudom, hogy közöd volt hozzájuk.
Nincsenek titkok köztünk.
Akkor biztos azt is elmondta,
hogy a hidegcsepp éjjelén láttam, hogy kivitte a kórházból a lányodat.
Mi?
A ribanc!
Segura ismét bizonyította, hogy mestere az időzítésnek,
mikor elhatárolódott Jacobo Santostól és a pártjától.
Úgy tűnik, szenvedélyes szónoklatával visszanyerte a bizonytalan szavazókat.
De jó vagy! De kurva jó vagy, baszki!
Nyomás, kamera, mikrofon… Ennyi kell neki, hogy felpörögjön!
Ezt megnyerjük, emberek! Megnyerjük!
Szeretlek!
Bassza meg! Ez az!
Azonnal felhívom Alfonsót.
Nagyon jól csinálja.
Feljelentem Sophie Lafont-t emberölésért és az egészségügy veszélyeztetéséért.
A feliratot fordította: Györfi Rita