‫עברתי על תוצאות בדיקות המעבדה שלה.‬
‫האוסקולטציה שלה נורמלית והזיהום נעלם.‬
‫אבל היא מונשמת כבר יומיים.‬
‫צריך להוציא את הצינור‬ ‫ולראות אם היא מסוגלת לנשום בכוחות עצמה.‬
‫מה אם היא לא יכולה?‬
‫נצנרר אותה שוב.‬
‫זה יגביר את הסיכון לזיהום, לפגיעה בריאות…‬
‫אוסקר.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫איזו אישה אימא שלך?‬
‫חזקה מאוד.‬ ‫-היא חזקה.‬
‫כן.‬ ‫-והיא קשוחה.‬
‫אני יודע.‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תדאג.‬
‫מתחילים.‬
‫קדימה, אימא.‬
‫אימא, תנשמי.‬
‫תנשמי, בבקשה.‬
‫הסטורציה עולה.‬
‫כן.‬
‫אי אפשר לחכות יותר. בואו נצנרר.‬ ‫-אל תדאג. זה בסדר.‬
‫- נושמים עמוק -‬
‫שאבקש יום מחלה?‬
‫ואגיד שאנחנו צריכים להישאר פה‬ ‫כדי שלא נדביק אף אחד.‬
‫אבל אני לא יודע אם אתה ואני ננוח יותר מדי.‬
‫קטן עליי.‬
‫אבא!‬
‫לולה, מה אמרתי לך לעשות לפני שאת נכנסת?‬
‫לדפוק. אבל אני ממש רעבה.‬
‫נוכל לאכול עכשיו ארוחת בוקר, בבקשה?‬
‫טוב, אהובה שלי. אני בא.‬
‫איפה הנשיקה של אבא?‬
‫תנעלי נעלי בית.‬ ‫-טוב.‬
‫שלום.‬
‫גם אני ישנה אצל החברה הכי טובה שלי.‬ ‫אתה החבר הכי טוב של אבא שלי?‬
‫כן.‬
‫אתה רוצה ארוחת בוקר?‬
‫בסדר.‬
‫- בית החולים חואקין סורויה -‬
‫תיכנס ותסגור את הדלת.‬
‫אין פה אף אחד, נכון?‬ ‫-לא, אין אף אחד.‬
‫כל זה הכרחי?‬ ‫-עדיף ככה.‬
‫אם סופי תראה אותנו יחד, היא תחשוד.‬
‫אנחנו צריכים שהיא תסמוך עליך.‬
‫זה יהיה קשה.‬
‫לא אם תעשה מה שביקשתי.‬
‫אני לא בטוח בקשר לזה.‬ ‫-רק ככה היא תיתן לך לחזור.‬
‫מה אני אגיד?‬
‫שאתה צריך להיות בניסוי.‬
‫שאחרי כל הזמן והעבודה הקשה שהשקעת,‬
‫אתה לא רוצה להישאר בחוץ בגלל אי-הבנה.‬
‫"אי-הבנה"?‬
‫אל תיכנס לפרטים.‬
‫יהיה ברור שאני מסתיר משהו.‬
‫תעשה את זה בצורה אמינה.‬
‫אני מפריע?‬
‫תיכנס.‬
‫איך אפשר לעזור לך?‬
‫מה שלומך?‬
‫מצוין. ואתה?‬ ‫-בסדר.‬
‫ידעת שלא הייתי פה מאז שעברת לכאן?‬
‫נו, מה אתה חושב?‬
‫אני אוהב את זה. זה נהדר.‬
‫"החדר שבו סופי לאפונט מצאה תרופה לסרטן."‬
‫בוא לא נקפוץ קדימה.‬
‫תגידי לי, איך ההרגשה?‬
‫מה?‬
‫איך ההרגשה‬
‫לדעת שאת עומדת לשנות הכול?‬
‫זה בטח מרגש, מה?‬
‫זה מרגש.‬
‫זה גם קצת מפחיד.‬
‫אבל זה שווה את זה.‬
‫אני שמח.‬
‫האמת היא שבאתי להודות לך.‬
‫על מה?‬
‫שאפשרת לבייל להשתתף בכל זה.‬
‫את לא יודעת כמה הוא מתרגש.‬
‫הוא כל הזמן אומר לי כמה הפרויקט מדהים‬
‫וכמה הוא אוהב לעבוד איתך.‬
‫זה גורם לי לחשוב שהסיכון שלקחתי‬ ‫כשהבאתי אותך לוולנסיה‬
‫והכרתי לך את פטריסיה השתלם.‬
‫הבנתי.‬
‫למטופל היו אינספור דימומים בגב התחתון.‬
‫יש לך משהו לומר?‬
‫נעשו כמה ניסיונות להגיע אל תעלת השדרה.‬
‫הגיע איש כוח עזר כדי לעזור להחזיק אותו,‬ ‫אבל המטופל…‬
‫הוא היה נסער מאוד,‬ ‫וגם הבן שלו לא תרם לעניין.‬
‫את זה אני מבינה.‬
‫אבל אני לא מבינה למה האחות אסטבס‬ ‫ביצעה את הניקור.‬
‫אמור לעשות את זה רופא.‬
‫כן, אני יודעת, אבל העניין הוא…‬
‫ד"ר פוסטר, היית הרופאה האחראית באותו זמן.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫הייתה סיבה כלשהי שלא יכולת לבצע את הניקור?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אז?‬
‫מה קרה?‬
‫ניסיתי להרגיע את הבן של המטופל, ופתאום‬
‫בלנקה ביצעה את הניקור.‬
‫בלנקה, בבקשה. תקשיבי לי.‬
‫מה רצית שאני אעשה?‬ ‫-שלא תזרקי אותי לכלבים!‬
‫מה יכולתי לעשות?‬
‫אם הם היו יודעים את האמת,‬ ‫יכולתי לאבד את הרישיון.‬
‫את צודקת. אז ממש יופי.‬
‫לא איבדת את הרישיון.‬
‫קיבלתי חודשיים ללא תשלום ונזיפה חמורה.‬
‫אשלם לך על החודשיים. אקח הלוואה.‬
‫זה לא קשור לכסף.‬
‫זה קשור לרקורד שלי שהוכתם‬ ‫כי ניסיתי לעזור לך.‬
‫ונטשת אותי כקולגה וכחברה,‬
‫וזה הכי כואב.‬
‫ברור שתשלמי לי על החודשיים האלה.‬
‫את תשלמי עם ריבית.‬
‫לעזאזל.‬
‫זהו. קצת…‬
‫כן. זהו.‬
‫את בסדר?‬ ‫-זהו.‬
‫להביא לך משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה‬
‫שתשב פה.‬
‫אני רוצה שתספר לי‬
‫איך…‬
‫איך הולך.‬
‫איך הטיפול?‬
‫בסדר.‬
‫אני מרגיש טוב יותר.‬
‫ורגוע יותר.‬
‫יופי.‬
‫ונאוס אומרת שהיא חושבת שזה יצליח.‬
‫איזה יופי.‬
‫אז למה אתה נראה עצוב?‬
‫תמיד היית לצידי, אימא.‬
‫המחשבה שאאבד אותך…‬
‫אבל זה לא קרה.‬
‫רק באתי לראות מה שלומך.‬
‫אולי תצא לסיבוב ותנשום קצת אוויר צח?‬
‫בסדר.‬
‫בדרך חזרה תביא לי מיץ.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬
‫את נראית טוב.‬
‫אני אתבע אותך כל כך חזק‬
‫שתתחרט על הרגע שבו התעוררתי.‬
‫פילאר.‬
‫חשבתי שתגיבי ככה.‬
‫חבל, כי תמיד הרגשתי ש…‬
‫שיש לנו קצת כימיה.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫כי בנסיבות האלה‬
‫אני בטוח שתביני שאנחנו לא יכולים‬ ‫להמשיך לעבוד ככה… יחד.‬
‫עדיף שתתפטרי מתפקידך ברגע שתשתחררי.‬
‫אם אתה חושב שזה ישתיק אותי,‬
‫אתה טועה בגדול.‬
‫פילאר.‬
‫את יודעת יותר טוב מכולם‬ ‫כמה קשה לנהל תקציב של בית חולים.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫יהיה חבל אם טיפולים מסוימים כמו…‬
‫טיפול בנזעי חשמל, לדוגמה, ייאלצו להתבטל.‬
‫אתה לא תעז, ניקולס.‬
‫את רק תדאגי להחלים, טוב?‬
‫נודיע על התפטרותך בעוד כמה ימים.‬
‫בסדר. להתראות.‬
‫בן זונה.‬
‫דוקטור.‬
‫תודה שנתת לי עוד הזדמנות.‬
‫הופתעתי, אני חייבת לומר.‬
‫לא חשבתי שאתה מסוגל לרדת נמוך כל כך.‬
‫אבל כמו שאומרים, התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אל תעליב את האינטליגנציה שלי, בבקשה.‬
‫תראה. הנה הכרטיס שלך.‬
‫אתה חוזר היום.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫אני מצטער. אני כל כך מגושם. סליחה.‬
‫תסלחי לי.‬ ‫-חכה פה.‬
‫אני כבר חוזרת. נדבר על מה שנעשה איתך.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫למה אתה כל כך שמח?‬
‫הרגע קיבלתי את תוצאות הסי-טי שלך, והן…‬
‫כמעט מושלמות.‬
‫בקושי יש זכר לגרורות.‬
‫ציפית למשהו אחר?‬ ‫-לא, אבל לא מזיק לוודא.‬
‫בואי נעיף מבט בצלקת.‬
‫תורידי את החולצה, בבקשה.‬
‫וואו.‬
‫אני לא זוכרת מתי בפעם האחרונה מישהו,‬ ‫גבר, ביקש ממני להוריד את החולצה.‬
‫אני מצטער שתיאלצי להסתפק בי.‬
‫הצלקת שלך נראית ממש טוב.‬
‫נתחיל עם המרחיבים בעוד חודשיים.‬
‫אלה חדשות טובות, לא?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו שהמצב שלי השתפר…‬
‫הקריירה הפוליטית שלי יורדת לטמיון.‬
‫את לא מגזימה קצת?‬ ‫-לא.‬
‫אני מכירה את אמיליו כאילו הוא היה הבן שלי.‬
‫הוא חושב שאני אפסיד בבחירות.‬
‫ו… זה יהיה נורא כל כך?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫הייתי בפוליטיקה כל החיים שלי.‬
‫ואפילו כשחשבתי שאני גוססת…‬
‫המשכתי לעבוד כדי שאוכל לנצח.‬
‫ועכשיו?‬
‫מה תעשי?‬
‫עכשיו אני רק רוצה לחיות.‬
‫אז אולי אני צריכה… לא יודעת. לחיות קצת.‬
‫ליהנות מהחופש ו…‬
‫ואולי לנסות להפיג את…‬
‫המתח המוזר בינינו.‬
‫לא התכוונתי להפריע לכם.‬
‫אתה אף פעם לא מפריע, בייל. אף פעם.‬
‫אשאיר אתכם לבד.‬
‫מה קורה?‬ ‫-יש לנו בעיה.‬
‫הסתכלת כמו שצריך?‬ ‫-כן.‬
‫זה חייב להיות איפשהו.‬ ‫-הנתונים כבר לא במחשב.‬
‫היא בטח מחזיקה אותם איפשהו.‬ ‫-בכונן הקשיח שלה.‬
‫אבל הוא תמיד עליה.‬
‫יהיה קשה להשיג אותו בלי שהיא תשים לב.‬
‫אנחנו צריכים ראיות מוצקות נגדה.‬
‫הנתונים האמיתיים של המחקר בטח עליו.‬
‫מה נעשה?‬
‫נבקש עזרה.‬
‫סליחה. איפה ד"ר פוסטר?‬ ‫-אני לא יודע. תשאלי בקבלה.‬
‫סליחה, את יודעת איפה ד"ר פוסטר?‬
‫אופס. סליחה. ד"ר פוסטר?‬ ‫-את לא יכולה לבחור רופא.‬
‫מישהו יתפנה אלייך.‬ ‫-לא, אני לא…‬
‫סליחה. רופא יכול לבוא לפה?‬ ‫האיש הזה צריך רופא.‬
‫היי, סליחה. רופא יכול לבוא מיד?‬
‫המטופל ההוא צריך רופא.‬ ‫-כבר מגיע. רק שנייה, בבקשה.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫היי! זה מידע חסוי. מה את עושה?‬
‫האיש הזה צריך רופא עכשיו.‬
‫אקרא לרופא.‬ ‫-הוא סובל מדלקת מכסה הגרון. הוא נחנק.‬
‫אסור לך לעשות את זה.‬ ‫-תביא לי ערכת קריקוטירוטומיה. מהר.‬
‫הסטורציה צונחת.‬ ‫אם לא נעשה את זה, הוא ימות.‬
‫קדימה. תן לו חמצן.‬
‫שמונה מ"ג דקסמטזון‬ ‫ושני מ"ג אמוקסיצילין וחומצה קלוולנית.‬
‫לא אמורים לעשות את זה פה.‬
‫והאיש הזה לא אמור להישאר בלי השגחה,‬ ‫אבל אלה החיים.‬
‫תעביר לי את הערכה, בבקשה.‬
‫קדימה. יופי.‬
‫את לא אמורה להשתמש ביריעה סטרילית?‬ ‫-אין זמן. אזמל.‬
‫טוב.‬
‫מלקחיים.‬
‫טוב, מוליך. תנקה קצת את הדם, בבקשה.‬
‫קנולה, בבקשה.‬
‫יופי.‬
‫טוב. כמעט סיימנו.‬
‫ונטילציה, בבקשה.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫איזה בלגן.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫רוסיו.‬
‫היי, את רוסיו? חיפשתי אותך.‬
‫מה נשמע? אני לוסיה ארו.‬
‫הרופאה החדשה במיון. מה שלומך?‬
‫הבחור הזה בסדר.‬
‫פטריסיה סגורה, שהתחילה את טרום הקמפיין‬ ‫כמובילה מובהקת,‬
‫נפלה למקום השני בסקרים‬ ‫מאחורי מפלגת איגואלדד.‬
‫החדשות האחרונות על ניהול סורויה‬ ‫השפיעו על הנשיאה באופן שלילי…‬
‫אלוהים.‬
‫…והאינטראקציות שלה עם ליברטד, שמנהיגה…‬
‫אמרתי לך.‬
‫אמרתי לך שזה יעשה בעיות.‬ ‫-למה ציפית?‬
‫זה היה זה או לתת לימין הקיצוני להשתלט.‬
‫לעזאזל…‬
‫הנשיאה ניסתה…‬
‫תשתקי, לעזאזל.‬
‫תשתקי כבר.‬
‫לעזאזל.‬
‫התקשרו מהתוכנית של אנה רובירה.‬
‫הם יראיינו אותך כדי להראות לצופים‬ ‫את הצד האנושי יותר שלך.‬
‫מהמם.‬
‫המצביעים שלי לא רוצים שאהיה אנושית יותר.‬ ‫וגם אתה לא.‬
‫הם רוצים שאהיה החלטית וקשוחה. מחסלת.‬
‫כן, אבל חאקובו סנטוס‬ ‫הוא המחסל הכי טוב בסביבה,‬
‫אז תתרככי, אחרת תיראי כמו היטלר.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫מה לעזאזל אני אעשה?‬
‫אני בין הימין הקיצוני והשמאל.‬
‫באמצע, לעזאזל. מה אני אעשה? תגיד לי.‬
‫הבחירות בעוד שבועיים.‬
‫מה נעשה?‬
‫מי לעזאזל עושה קריקוטירוטומיה במיון?‬
‫אחת הרופאות החדשות שהילוק שלחו.‬
‫אני כבר באה.‬ ‫-טוב.‬
‫איפה היא?‬ ‫-בואי.‬
‫אכיר ביניכן ותוכלי לקבל את פניה.‬
‫"לקבל את פניה"? זה אולי היום האחרון שלה.‬
‫ד"ר ארו, ד"ר דונוסו רוצה…‬
‫יסי!‬
‫לוסי?‬ ‫-אני כל כך מתרגשת!‬
‫אני כל כך שמחה לראות אותך!‬ ‫-מה את עושה פה?‬
‫את מכירה אותה?‬ ‫-היינו חברות בפקולטה לרפואה.‬
‫ובהרבה מקומות אחרים.‬ ‫-מה עם המטופל עם הקריקוטירוטומיה?‬
‫אני אדבר איתה.‬
‫שנשתה קפה?‬ ‫-כן, אבל…‬
‫בואי. אחליף בגדים.‬
‫אראה לך את המלתחות.‬ ‫-אנחנו צריכות להשלים פערים.‬
‫אני כל כך מתרגשת, יסי!‬
‫אני רוצה לצלם את הציוד החדש.‬
‫אנחנו רוצים שכולם ידעו‬
‫שמחלקת הגינקולוגיה בסורויה היא הכי טובה.‬
‫כמה שיותר אנשים ידעו, יותר טוב.‬ ‫-כן.‬
‫לא חשבתי שבתי חולים ציבוריים צריכים לפרסם.‬
‫קצת פרסום אף פעם לא הזיק לאף אחד.‬
‫בטח, וזה עוזר להסיט את תשומת הלב‬
‫משאר השירותים שלא מתנהלים כל כך טוב, נכון?‬
‫את תמיד מתייחסת ככה‬ ‫לאנשים שמנסים לעזור לך…‬
‫ד"ר סאדר?‬
‫טוב, מספיק.‬
‫אנחנו אסירי תודה על כל מה שאתה עושה‬ ‫בשביל מחלקת גינקולוגיה.‬
‫אני מבטיחה שנעשה כל מה שאפשר‬ ‫כדי לעזור, נכון?‬
‫אבל אני לא שמה עוד איפור.‬ ‫-ראית את הגודל של התמונה?‬
‫סוף סוף, אנטוניו.‬
‫מה גילית?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תפרים.‬
‫אתה חושב שתחזור לנתח?‬
‫אתה נראה אופטימי.‬
‫אני אופטימיסט.‬
‫אם כי בית החולים הזה‬ ‫ממש בוחן את הסבלנות שלי.‬
‫כל היום אני מכבה שרפות.‬
‫נסטור,‬
‫סופי,‬
‫יסיקה, פילאר, אתה…‬
‫כאילו כולכם החלטתם לעשות לי חיים קשים.‬
‫כל היום אתם עושים לי את המוות.‬
‫אתם כאלה היסטריים.‬
‫ניקולס, אם אתה צריך להוציא קיטור,‬ ‫נאוס נמצאת בהמשך המסדרון.‬
‫זה יעשה לי טוב, למען האמת.‬
‫אבל אני לא צריך טיפול.‬
‫אני צריך מישהו שיכבה בשבילי את השרפות.‬
‫אתה.‬
‫מה?‬
‫אתה משוגע.‬
‫קצת.‬
‫כי אני מציע את תפקיד מנהל סורויה‬
‫לבחור שקבע ראיון כדי להפיל אותי.‬
‫אתה חושב שאם תציע לי את התפקיד,‬ ‫אתה תשתיק אותי?‬
‫לא. לא בגלל זה.‬
‫אני מציע לך את ההזדמנות‬ ‫לשמור על הרישיון שלך לעסוק ברפואה.‬
‫תפקיד המנהל הוא רק הדובדבן שבקצפת.‬
‫אני סיפרתי למועצת המנהלים מה קרה עם יסיקה.‬
‫אני יכול גם לשכנע אותם‬ ‫שהכול היה אי-הבנה מצערת.‬
‫אני לא סומך עליך בכלל, ניקולס.‬
‫מובן.‬
‫אבל אתה רואה? לא סירבת חד-משמעית.‬
‫תחשוב על זה, טוב?‬
‫אלא אם כן אתה רוצה להמשיך לשבת שם‬ ‫ולהתאמן על תפרים.‬
‫למה לא אמרת לי שאת באה?‬
‫לא יודעת.‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫לא. לא קרה כלום.‬
‫זה שום דבר. אני…‬
‫לא יודעת. שעמם לי והייתי צריכה…‬
‫שינוי אווירה.‬
‫אז הייתה לך עבודה מעולה כמנתחת במדריד,‬
‫אבל החלטת לחזור לוולנסיה‬ ‫כרופאה במיון, ולא קרה כלום?‬
‫אני לא קונה את זה. מה קרה?‬ ‫-את מכירה אותי.‬
‫פשוט התחשק לי. לא חשבתי על זה.‬
‫חוץ מזה, אני נשבעת שהתגעגעתי לים.‬
‫לוסיה.‬ ‫-אני נשבעת.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ואלייך.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫למה לא באת להלוויה של רודרי?‬
‫התקשרתי אלייך.‬
‫כן.‬
‫אבל זה לא אותו הדבר.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫החיים שלי במדריד‬ ‫היו על הפנים באותה תקופה ו…‬
‫לא יכולתי לצאת משם.‬
‫לא יכולתי…‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני באמת מצטערת.‬
‫טוב.‬
‫בחייך.‬
‫אחותי, מה קורה?‬
‫את לא שמחה שאני פה?‬ ‫-אני שמחה, אבל אני מופתעת.‬
‫בואי נצא לחגוג הערב, לזכר הימים ההם.‬
‫נשתכר ב"דנון".‬ ‫-לא.‬
‫נלך לרקוד.‬ ‫-"דנון" סגור.‬
‫מה?‬ ‫-שלום. בוקר טוב.‬
‫יואיס,‬
‫לוסיה.‬
‫היי.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫גם לי.‬ ‫-חברה שלי מהפקולטה לרפואה.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-אתם תעבדו יחד במיון.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫הוא גם החבר שלי.‬
‫נחמד.‬ ‫-וגם הארוס שלה.‬
‫מה? לא, יסי. באמת?‬
‫למה לא אמרת שום דבר?‬
‫אין מצב! איך גרמת לה להגיד כן?‬
‫יסי הייתה אגדה. אין מצב, אחותי!‬
‫יש לי כושר שכנוע מצוין.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫בוא תמצא אותי,‬ ‫ואספר לך את הסיפורים הכי מביכים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תסתבכי היום בצרות.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אלוהים.‬
‫"יסי"?‬
‫כן. אל תזרה מלח על הפצעים.‬ ‫-וואו.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫היי, קיבלתי שיחה מהמראיינים.‬
‫הם רוצים לדחות את הראיון בכמה ימים.‬
‫למה? זה כבר נקבע.‬
‫הם רוצים לעשות את זה קרוב יותר לבחירות‬ ‫כדי שההשפעה תהיה גדולה יותר.‬
‫אני לא יודע.‬
‫טוב.‬
‫בכל אופן, נתראה אחר כך.‬
‫טוב.‬ ‫-אני הולך להחליף בגדים.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫טוב. הראיון ב-17:00.‬ ‫ישאלו אותך על חאקובו סנטוס.‬
‫זה חשוב, פטריסיה.‬
‫את צריכה לנקות עמדה חזקה נגד המדיניות שלו,‬
‫ובכל זאת להיראות כאילו את מושיטה לו יד.‬
‫הלו? את מקשיבה לי?‬
‫כן, הלו.‬
‫אני מקשיבה,‬ ‫אבל איך אתן לו סטירה ונשיקה בו-זמנית‬
‫בלי להיראות כמו איזו מטורפת?‬
‫את לא יכולה לעשן פה.‬
‫סליחה?‬
‫אני חוקקתי את החוקים נגד עישון, זוכר?‬
‫תן לי אש.‬
‫תתייחסי לזה ברצינות, בבקשה.‬ ‫התקשרו אליי ממדריד.‬
‫אלפונסו מודאג. הוא חושב לבוא לעזור לך.‬
‫אולי אני לא צריכה שיבוא לעזור לי.‬
‫אולי אני צריכה חופשה מכל זה, ולהפסיק לעשן.‬
‫על מה לעזאזל את מדברת?‬
‫וואו. מה זה היה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אתה חייב להתחיל לבשל.‬
‫קודם קרם אגוזי לוז. זה לוקח הכי הרבה זמן.‬
‫תבדוק את נתחי הטונה.‬ ‫-תן לי.‬
‫תן לי. איך קוראים לו?‬
‫פדרו.‬ ‫-פדרו.‬
‫שלום, פדרו.‬
‫מה נשמע? לא, תקשיב,‬ ‫הבוס שלך לא יכול לדבר עכשיו.‬
‫הוא יתקשר אליך עוד מעט.‬
‫כן, כמעט סיימנו. טוב.‬
‫טוב. נשיקות.‬
‫זהו. ביי.‬
‫זהו, אנחל.‬
‫שלום. אני בייל דה פליפה.‬ ‫-שלום.‬
‫המתמחה התורן בפנימית.‬
‫אני לוסיה ארו, הרופאה החדשה במיון.‬
‫זה אנחל מוניוס.‬
‫קראת לי בשביל חתך באצבע?‬
‫אתה לא יודע מי זה?‬
‫הוא שף מדהים. כמה כוכבים יש לך?‬
‫שני כוכבי מישלן?‬ ‫-אנחנו הולכים על שלושה.‬
‫הוא נחתך פעמיים בשלושה ימים.‬ ‫-מהמתח, אני מניח.‬
‫ברור.‬ ‫-הידיים שלך רועדות?‬
‫לפני שבועיים בערך‬ ‫איבדתי את הראייה בעין ימין.‬
‫לא הזכרתי את זה‬ ‫כי יש הרבה על כף המאזניים השבוע.‬
‫הבנתי.‬
‫תן לי להסתכל.‬
‫טוב.‬
‫קודם כול, אני חושב שצריך לעשות סי-טי‬
‫כדי לראות אם צריך לאשפז אותו.‬
‫יופי.‬ ‫-ד"ר ארו התקשרה אלינו בצדק.‬
‫תראו מה קרה.‬ ‫-מה קרה?‬
‫זה נראה רע.‬ ‫-לא יודע.‬
‫תגביר.‬ ‫-מה קרה?‬
‫שרפה?‬ ‫-לא.‬
‫פיצוץ בבית ספר שישמש קלפי.‬
‫נראה כמו מתקפת טרור.‬
‫הוא במצב אנוש!‬
‫פנו דרך!‬ ‫-מה הסיפור?‬
‫פגיעה מוחית טראומטית.‬ ‫לא נראה לי שיש פציעה בחוט השדרה.‬
‫מה נתתם לו?‬ ‫-אינפוזיה ומורפיום.‬
‫אטפל בזה. קחו אותו לחדר טראומה.‬ ‫בדיקות דם ואק"ג.‬
‫תתקשרי לנוירוכירורגיה.‬ ‫שיהיה בחדר הניתוח תוך חצי שעה.‬
‫טוב. זהירות. קדימה. תיזהרו.‬
‫פרה, שאף אחד לא ייגע בו.‬ ‫אולי יש לו זכוכית בלב.‬
‫רוסיו, עוד פצועים מגיעים.‬
‫בייל, תישאר איתה עד שיגיע גינקולוג.‬
‫לוסיה, תעזרי ליואיס.‬ ‫-טוב.‬
‫קדימה.‬ ‫-זהירות.‬
‫אני צריך שתתיישבי כדי שאוכל לבדוק אותך.‬
‫תודה. תנשמי מהפה.‬
‫תני לה לבטלול.‬ ‫הסימנים החיוניים שלה גבוהים.‬
‫תנשמי.‬ ‫-התינוק שלי בסדר?‬
‫אנחנו חושבים שכן.‬
‫יש לו עליה דיפוזית במקטע ST,‬ ‫מה שעשוי להעיד על דלקת קרום הלב.‬
‫זה נפוץ בפציעה כזאת.‬ ‫-מה קרה?‬
‫יש לו הרבה פצעי זכוכיות מהפיצוץ.‬
‫יציב מבחינה המודינמית,‬ ‫אבל באולטרסאונד רואים תפליט פריקרדיאלי.‬
‫עשיתם ניקור פריקרדיאלי?‬
‫לא.‬
‫עשינו מחקר במדריד וגילינו‬
‫שבתפליט קל עד בינוני זה לא הכרחי.‬
‫אז לא הגיוני כל כך לעשות את זה.‬
‫אבל אם יש לו תפליט פריקרדיאלי,‬ ‫זה מצדיק ניתוח אקספלורטיבי.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-למה הוא לא בחדר הניתוח?‬
‫כי זה לא הכרחי.‬
‫כשתסיימו, קחו אותו לחדר הניתוח.‬ ‫-בסדר.‬
‫בטח. בסדר.‬
‫יסיקה.‬
‫יסיקה, חכי. אני יכולה לעזור לך.‬ ‫-תישארי פה.‬
‫עשיתי את זה 1,000 פעם.‬ ‫-תישארי פה.‬
‫המנתחים של סורויה‬ ‫יודעים איך לנתח את המטופל.‬
‫את רופאת מיון, אז את נשארת פה.‬
‫ברור.‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫אל תדאגי. אני לא רואה‬ ‫פציעות משניות מהפיצוץ.‬
‫תודה לאל.‬
‫תוכלו להגיד לבעלי להיכנס?‬
‫בטח. כשנסיים, הוא יוכל להיכנס לראות אותך.‬
‫את נראית מוכרת.‬
‫ליווית אותי בהיריון‬ ‫של שני הילדים האחרים שלי.‬
‫ומי מטפל בך עכשיו?‬
‫לא מישהו מפה. העבירו אותי לסנטה מרגריטה.‬
‫כל כך רחוק?‬
‫כן, אני לא יודעת למה.‬
‫הלכת לכל הבדיקות בסנטה מרגריטה?‬
‫בלי רכב ועם שני ילדים, נאלצתי לדלג על כמה.‬
‫לא עשית בדיקה בשבוע ה-20?‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫יש בעיה?‬
‫מטופלים במצב אנוש נמצאים בהשגחה.‬
‫כיוון שעשויות להיות עוד מתקפות,‬ ‫הניתוחים האלקטיביים נדחו.‬
‫תגיע לעיקר.‬
‫זה יפנה את חדרי הניתוח למקרה שיצטרכו אותם.‬
‫והמטופלים שאושפזו?‬ ‫-הם במצב יציב. אבל חלקם במצב אנוש.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫תקשיבו. יש לנו מצב חירום.‬
‫אנחנו צריכים להתפנות.‬
‫מטופלים שמסוגלים ללכת, לכו אחרי כוח העזר.‬
‫אלונקות עם הסניטרים.‬ ‫לוסיה עם המטופלים האלה.‬
‫יואיס והאחרים, עם המטופלים בהשגחה.‬
‫קדימה.‬
‫לאט-לאט. לא למהר.‬
‫אחד-אחד, טוב?‬ ‫-שמעתם אותה. צעד-צעד.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה. מהר. יופי. לכו.‬
‫אתן לא שומעות את האזעקה?‬
‫מצב חירום! קדימה.‬ ‫-מצב חירום?‬
‫חייבים להתפנות. קדימה!‬
‫אתה יכול לעזור לי?‬ ‫-כולם לצאת.‬
‫מסכת חמצן.‬
‫תקשרו אותו ותשאירו אותו בהשגחה באמבולנס.‬
‫פטריסיה!‬
‫מה קרה עכשיו?‬ ‫-זו שרפה.‬
‫אין לי מושג.‬ ‫-חייבים לנסוע לבית הספר.‬
‫שייכו את המתקפה לארגונים שקשורים לליברטד.‬
‫צריך לצאת בהצהרה עכשיו.‬ ‫-מה?‬
‫אל תתחרפן. ניקולס, אני צריכה ללכת.‬ ‫-לכי. אני אטפל בזה.‬
‫מטופלים בהשגחה הצידה.‬ ‫ולא לחסום את היציאות! בסדר?‬
‫ניקולס, מה אתה יודע?‬ ‫-אני מדבר עם המשטרה.‬
‫קדימה. בואו נצא.‬
‫החוצה.‬
‫רק רגע.‬
‫קדימה. תצאו מפה.‬
‫ד"ר מואה, אתה יודע איפה בייל?‬ ‫אני לא רואה אותו.‬
‫הוא לא היה איתך?‬ ‫-שימו לב, בבקשה!‬
‫אזעקת שווא!‬
‫אין שרפה או איום של פצצה.‬
‫אתם יכולים לחזור לעבודה.‬
‫קדימה.‬
‫נו.‬
‫דוקטור, סלחי לי.‬
‫דוקטור!‬
‫המטופלת שלך בלחץ. היא מבקשת אותך.‬
‫טוב, חכה. אני תכף באה אליה.‬
‫את צריכה לרדת עם המטופלת שלך.‬
‫אני באה.‬
‫דוקטור.‬
‫קדימה.‬
‫הנשיאה, דיברת עם משפחות הקורבנות?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫אבל אני רוצה להביע את תנחומיי‬ ‫למשפחות ההרוגים.‬
‫ארגון ימני קיצוני לקח אחריות על המתקפה.‬
‫יש לך משהו לומר?‬ ‫-כן.‬
‫אגיד את זה בספרדית כי אני מתארת לעצמי‬ ‫שהמדינה כולה תאזין.‬
‫הדבר הכי חשוב הוא לתת לכוחות הביטחון‬ ‫למלא את תפקידם.‬
‫אנחנו עדיין לא יכולים להגיד שום דבר‬ ‫בוודאות כי שום דבר לא אושר.‬
‫אני יכולה להגיד שאנחנו מתנגדים בתוקף…‬
‫לאלימות.‬
‫האם הבחירות יתנהלו כמתוכנן?‬
‫לא הסתייגת מליברטד.‬
‫לנשיאה אין יותר מה להוסיף.‬ ‫-תודה.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫מה הנוהל מעכשיו?‬
‫הנשיאה, בבקשה.‬
‫סגורה, פשיסטית!‬
‫המתקפה באשמתך כי את תומכת בפשיסטים!‬
‫פשיסטית!‬
‫את בסדר?‬ ‫-תן לי ממחטה.‬
‫פשיסטית?‬
‫אני פשיסטית?‬
‫אף נשיא אחר לא נקט יותר צעדים‬ ‫כדי להגן על אוכלוסיות חלשות.‬
‫נלחמתי כל החיים שלי‬ ‫כדי למצוא את מקומי בעולם של גברים‬
‫ולהוכיח שאני לא פחות טובה מהם כאישה.‬
‫איזו חוצפה.‬
‫הרגע נשאלתי אם הבחירות יתקיימו.‬
‫בהתחשב במצב אני חושבת שהדבר הכי הגיוני‬
‫הוא להמשיך לפי התכנון.‬
‫ביום ראשון הקרוב…‬
‫- סגורה מדברת בביה"ס אסורין -‬
‫…בית הספר הזה יפתח את שעריו.‬
‫החל מהיום‬
‫ביה"ס אסורין יהיה הסמל‬
‫והלב של הדמוקרטיה שלנו.‬
‫וכדי להוכיח שאנחנו לא פוחדים,‬
‫אהיה כאן בעצמי עם המצביעים.‬
‫כי האומץ של ולנסיה חזק מפצצות.‬
‫וכי נילחם בפנאטיות שלכם בעזרת קולות.‬
‫תודה רבה!‬ ‫-קדימה. תודה.‬
‫זה עבד? השגת הכול?‬
‫לא הספקתי להוריד הכול עד שהיא חזרה.‬
‫ברצינות? לקחתי סיכון גדול‬ ‫כשהפעלתי את האזעקה.‬
‫פילאר, יש לנו מספיק.‬
‫סופי טוענת ש-60 אחוז מהמטופלים‬ ‫שורדים אחרי חמש שנים,‬
‫ולפי הניתוח המקדים שורדים 40 אחוז.‬
‫יופי, אז יש השגנו את מה שאנחנו צריכים.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫שנודיע לוועדת האתיקה בניסויים?‬
‫לא, זה ייקח חודשים.‬
‫חוץ מזה, הם יודיעו לה,‬ ‫מה שייתן לה זמן לפעול.‬
‫נראה לי שהאפשרות היחידה שלנו‬ ‫היא לפנות למשטרה.‬
‫לא. אי אפשר.‬
‫אם נדווח עליה למשטרה, הם יעצרו את הניסוי.‬
‫למה ציפית כשבאתם לבקש ממני עזרה?‬
‫שהתוצאות יהיו גרועות יותר.‬ ‫שרק עשרה אחוזים נרפאו.‬
‫אבל זה עובד.‬
‫40 אחוז הם לא ה-60 שהיא הבטיחה.‬
‫היא משקרת והורגת את השאר.‬
‫כולם, כל המטופלים,‬ ‫היו סופניים לפני הניסוי.‬
‫זו התקווה היחידה שלהם.‬
‫בייל, אני מבינה,‬ ‫אבל סופי חצתה כל גבול בביו-אתיקה.‬
‫ומתחיל להימאס לי‬
‫מהאנשים חסרי הבושה האלה‬ ‫שמתנהגים כאילו הם מעל כולם.‬
‫אני יודע שאנשים נרפאים.‬
‫מה אגיד להם?‬
‫שכיוון שאלה רק 40 אחוזים,‬ ‫פשוט ניתן להם למות?‬
‫אם אתם לא תדווחו על זה, אני אדווח.‬
‫פילאר, זה לא הוגן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מספיק.‬ ‫-זה לא הוגן.‬
‫בסדר, רגע.‬
‫אני מסכים שאנחנו צריכים לעשות משהו.‬
‫אבל חייבת להיות דרך‬
‫שתאפשר למטופלים ליהנות מהטיפול.‬
‫בואו נישן על זה הלילה.‬
‫נדבר בבוקר.‬
‫בסדר?‬
‫בשם אלוהים…‬
‫מה נשמע?‬
‫עובר עליי יום מחורבן.‬
‫אבל את יכולה ללכת הביתה עוד מעט, לא?‬
‫לא, אני צריכה לדבר עם ניקולס.‬
‫האישה בהיריון מהמתקפה?‬ ‫-כן.‬
‫לתינוקת שלה יש טטרלוגיה על שם פאלו,‬ ‫והיא מעל 20 שבועות.‬
‫זה מבאס. למה לא איתרו את זה קודם?‬
‫לאימא יש היסטוריה של היריון בסיכון גבוה.‬
‫גיליתי שניקולס הדפוק הזה‬
‫שולח הריונות מורכבים לבתי חולים אחרים.‬
‫אני לא מאמינה עליו.‬
‫כולנו צריכים לעשות ויתורים,‬ ‫גם אם אנחנו לא אוהבים אותם.‬
‫ושירות החמישה כוכבים הזה עולה הון תועפות.‬
‫אתה שומע את עצמך?‬
‫תקשיבי, נהיה מאוחר.‬
‫היי.‬
‫מעכשיו אם יש לך בעיות, תגידי לי, כי…‬
‫חזרתי להיות מנהל בית החולים.‬
‫אבל…‬
‫נמאס לי.‬
‫נתראה מחר.‬
‫היי!‬
‫הבהלת אותי.‬
‫שוקלת לפרוש מרפואה‬ ‫כדי להצטרף לסירק דה סוליי?‬
‫אם היו לך כאבי גב כמו שלי,‬ ‫לא היית אומר את זה.‬
‫יום קשה בגלל הפצצה?‬
‫במקרה שלי לפצצה יש שם פרטי ושם משפחה.‬
‫לוסיה ארו.‬
‫זו הרופאה החדשה במיון, נכון?‬
‫אתן מכירות?‬
‫היא חברה מהפקולטה לרפואה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫כמו אחיות.‬
‫אבל היא כמו קרובי המשפחה האלה‬ ‫שאתה מת עליהם,‬
‫אבל יכול להתמודד איתם‬ ‫רק במינונים קטנים כי הם…‬
‫כן, אני מבין.‬
‫היא עדיין לא נמצאת פה 24 שעות,‬ ‫והיה לי התקף של כאבי גב.‬
‫אם היא תישאר, אני אמות. אני לא עומדת בזה.‬
‫זה פשוט…‬ ‫-תני לי לראות. אפשר?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫באמת.‬ ‫-את לא בסדר. נדפקת.‬
‫כן, נדפקתי.‬ ‫-תני לי לעזור. לא יקרה שום דבר.‬
‫" לא יקרה שום דבר." המשפט הכי מסוכן בעולם.‬
‫אוי. המצב קשה.‬ ‫-זה שם.‬
‫פה, נכון?‬
‫כן.‬
‫ו…‬
‫גם פה.‬
‫טוב, זהו.‬
‫זהו.‬
‫באמת, אני בסדר.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫כן.‬ ‫-אפשר ללכת לשתות משהו אחר כך.‬
‫היי!‬
‫מה נשמע?‬ ‫-בסדר, מה איתך?‬
‫מצוין.‬ ‫-כן?‬
‫קיקה, לוסיה.‬
‫הרופאה החדשה במיון.‬ ‫-כן, אם לא יפטרו אותי.‬
‫די, היה לך כזה יום גרוע?‬
‫עשיתי קריקוטירוטומיה לפני שחתמתי על החוזה.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-ומנהלת המיון שונאת אותי,‬
‫והחברה הכי טובה שלי כבר לא חברה שלי, אז…‬
‫בסך הכול יום די טוב.‬ ‫-כרגיל פה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫רוצים קצת?‬ ‫-בטח.‬
‫למה לא?‬ ‫-בסדר.‬
‫מה אתם עושים? אתם יוצאים לשתות?‬
‫לא, אנחנו אוכלים ארוחת ערב.‬ ‫-ראמן.‬
‫אם בא לך…‬ ‫-בואי.‬
‫לא בא לי ראמן. בא לי משהו…‬
‫משהו חזק יותר.‬
‫אתם יודעים מה בא לי לעשות? להוציא קיטור.‬
‫שנים שלא הייתי בפארק שעשועים.‬
‫בתקופת המבחנים‬ ‫תמיד הייתי עולה על המתקן הזה ו…‬
‫ברצינות?‬ ‫-הייתי משחררת את כל המתח.‬
‫בואו נעלה.‬
‫קדימה!‬ ‫-אני לא עולה על הדבר הזה.‬
‫אז למה באת לפה, שנה א'?‬ ‫כדי להיכנס לבריכת הכדורים?‬
‫אני אלך. באנו לשחק.‬
‫באנו לעלות על המתקנים.‬ ‫-אני אשמור לכם על הדברים.‬
‫לא.‬ ‫-בחייך, בייל.‬
‫לא.‬ ‫-קדימה.‬
‫תקשיב. לך. אני אנסה לשכנע אותו.‬
‫אתה שפן.‬
‫אתקשר אליכם כשארד.‬ ‫-ביי.‬
‫טוב.‬ ‫-ביי.‬
‫כדאי שתלכי איתו.‬ ‫-מה?‬
‫לא תצליחי לשכנע אותי.‬ ‫-אני אצליח.‬
‫את יודעת מה קורה בדברים האלה?‬ ‫נוסעים במהירות של יותר מ-100 קמ"ש.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-זה אומר שברים, פריקות…‬
‫רגע. תמיד היית כזה כיפי? ברצינות.‬
‫את מופתעת שאין יותר תאונות?‬
‫אני מופתעת שאתה רופא,‬ ‫בהתחשב בכך שאתה היפוכונדר.‬
‫מה זה משנה? ואני לא היפוכונדר.‬
‫תקשיב. יש לי רעיון. בוא נלך לשם.‬
‫במקרה הכי גרוע תיראה טיפש כי החטאת.‬
‫טוב? או שאתה פוחד? אתה פוחד.‬ ‫-בסדר.‬
‫נלך?‬ ‫-בטח.‬
‫טוב. היי!‬
‫כמה זה?‬ ‫-ערב טוב.‬
‫שלוש יריות בחמישה אירו.‬ ‫-טוב.‬
‫מי יירה?‬
‫אני?‬ ‫-טוב, אתה.‬
‫טוב, אני.‬ ‫-בוא נראה אם תצליח.‬
‫תודה.‬
‫אני מלחיצה אותך?‬ ‫-לא.‬
‫טוב.‬
‫בחייך.‬ ‫-לעזאזל, שנה א'.‬
‫אני בלחץ.‬ ‫-לא טוב.‬
‫תנסה שוב.‬
‫טוב.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך?‬
‫אתה רוצה לשלוט בכל דבר,‬
‫לכן אתה היפוכונדר.‬
‫אבל אי אפשר לשלוט בחיים.‬
‫תכופף את הברכיים. תרים את הסנטר.‬
‫סמוך עליי. תכופף את הברכיים.‬
‫ועכשיו תשתחרר. טוב?‬
‫לא. ברצינות.‬
‫תעמוד ככה.‬
‫טוב. תשאף אוויר.‬
‫ותשחרר.‬
‫אל תצחק. תתמקד.‬ ‫-אני ממוקד. טוב.‬
‫טוב. ואם תפגע,‬
‫תעלה איתי ל"אינפרנו".‬
‫טוב? כן או לא?‬
‫כן.‬ ‫-טוב, לך על זה.‬
‫לעזאזל. סליחה.‬
‫זה היה מדהים.‬ ‫-חשבתי שאני עומד למות.‬
‫אתה לא מרגיש כמו חדש?‬
‫זה היה אדיר. שוב.‬ ‫-טוב, שוב.‬
‫לפעמים צריך רק דחיפה קטנה‬ ‫כדי לעשות משהו מטורף.‬
‫זהו זה.‬
‫את הולכת?‬
‫אני יודעת שהיו לך חילוקי דעות עם רוסיו,‬ ‫אבל זה לא צריך להשפיע עלינו, נכון?‬
‫"חילוקי דעות"?‬
‫החברה שלך זרקה אותי לכלבים.‬
‫לא היית צריכה לבצע את הניקור ההוא.‬
‫תקשיבי, מאי, אני אסתום את הפה‬
‫כי יש הרבה דברים שאת לא יודעת.‬
‫כן?‬
‫מה למשל?‬
‫את מתכוונת לכדורים?‬
‫היא סיפרה לי. אני יודעת שאת קשורה לזה.‬
‫אין לנו סודות.‬
‫אם אתן לא רוצות סודות,‬
‫היא סיפרה לך שבלילה של השקע הקר‬
‫ראיתי אותה יוצאת מבית החולים עם הבת שלך?‬
‫מה?‬
‫כלבה.‬
‫שוב סגורה הוכיחה שהיא אשפית התזמון,‬
‫כשהביעה הסתייגות מחאקובו סנטוס וממפלגתו.‬
‫לאחר הנאום חוצב הלהבות שלה,‬
‫נראה שהיא שוב זכתה בקולות המתנדנדים.‬
‫את טובה! לעזאזל, את טובה!‬
‫לחץ, מצלמה ומיקרופון…‬ ‫זה כל מה שהיא צריכה כדי להיכנס לעניינים!‬
‫אנחנו ננצח, חבר'ה! אנחנו ננצח!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גדול.‬
‫אני מתקשר לאלפונסו עכשיו.‬
‫היא כל כך טובה.‬
‫אני רוצה לדווח על סופי לאפונט‬ ‫על סיכון בריאות הציבור ורצח.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬