Dívala jsem se na výsledky.
Poslechový nález je normální a infekce už zmizela.
Ale už dva dny je na přístrojích.
Musíme ji extubovat a uvidíme, jestli bude dýchat sama.
Co když ne?
Tak ji zaintubujeme.
Zvýšilo by to riziko infekce, poranění plic…
Óscare.
Koukni na mě.
Všechno bude v pořádku.
Jaká je tvoje máma?
- Hodně silná. - Jo, je silná.
- Jo. - A houževnatá.
Jo.
Dopadne to dobře.
- Dobře. - Tak jo.
Neboj se.
Jdeme na to.
No tak, mami.
Mami. Dýchej.
Dýchej, prosím.
Saturace kyslíkem klesá.
Jo.
- Už nemůžeme čekat. Intubujeme. - Neboj se, to nic.
DÝCHEJ ZHLUBOKA
Mám se hodit marod?
Řekneme, že tu musíme zůstat, abychom nikoho nenakazili.
Nevím, jestli zvládneme tak dlouho odpočívat.
Já to zvládnu.
Tati!
Co jsem ti říkal, že máš dělat, než sem vejdeš?
Zaklepat. Ale mám fakt hlad.
Můžeme se už nasnídat, prosím?
Dobře, zlato. Už jdu.
Dáš tatínkovi pusu?
- Vezmi si bačkory. - Jo.
Ahoj.
Taky spím u své nejlepší kámošky. Jsi tátův nejlepší kamarád?
Jo.
Chceš snídani?
Tak jo.
NEMOCNICE JOAQUÍNA SOROLLY
Pojď dál a zavři dveře.
- Nikdo tu není? - Ne, nikdo.
Je tohle nutné?
Je to tak nejlepší.
Kdyby nás Sophie viděla, měla by podezření.
Musí ti zase věřit.
To bude těžké.
Ne, když mě poslechneš.
- Nejsem si tím jistý. - Jedině tak tě vezme zpátky.
Co mám říct?
Že v té studii potřebuješ být.
Žes tomu věnoval hodně času a nechceš, aby tě vyhodila kvůli nedorozumění.
„Nedorozumění“?
Nerozváděj to.
Bude jasné, že něco tajím.
Musí to být uvěřitelné.
- Neruším? - Pojď dál.
Co pro tebe můžu udělat?
Jak se máš?
- Skvěle. A ty? - Dobře.
Ještě jsem tu nebyl, co ses sem nastěhovala.
A? Co na to říkáš?
Líbí se mi to. Je to super.
„Místnost, kde Sophie Lafontová objevila lék na rakovinu.“
Nepředbíhej. Ať to nezakřikneš.
Jaký je to pocit?
Jaký je to pocit…
když víš, že všechno změníš?
Musí to být vzrušující, ne?
To ano.
A taky je to trochu děsivé.
Ale stojí to za to.
To jsem rád.
Přišel jsem ti poděkovat.
Za co?
Že jsi k sobě vzala i Biela. Ani nevíš, jak je z toho nadšený.
Pořád mi říká, že je to úžasný projekt
a že s tebou moc rád pracuje.
Proto si myslím, že ten risk přivést tě do Valencie
a představit tě Patricii
stál za to.
Chápu.
Pacient měl četné hematomy v bederní oblasti.
Co k tomu řeknete?
Nemohli jsme se dostat do jeho páteřního kanálu.
Přišel ošetřovatel, který ho podržel, ale pacient…
Byl rozrušený a jeho syn tomu taky moc nepomáhal.
To chápu.
Ale nechápu, proč punkci provedla sestra Estévezová.
Tohle by měl dělat doktor.
Ano, já vím, ale…
Doktorko Fusterová, vy jste to měla na starosti.
- Ano. - Dobře.
Tak byl nějaký důvod, proč jste tu punkci nemohla provést?
Nevím.
Takže?
Co se stalo?
Snažila jsem se uklidnit pacientova syna, a než jsem se nadála,
Blanca provedla tu punkci.
Blanco, prosím tě. Poslouchej mě.
- Co jsem měla dělat? - Nemuselas mě podrazit!
Nevěděla jsem, co mám dělat. Mohla bych přijít o licenci.
Jo, máš recht. Takhle je to lepší.
Nepřijdeš o licenci a já jsem dva měsíce bez výplaty a mám to ve spisu.
Proplatím ti to. Vezmu si půjčku.
Nejde o ty prachy, do prdele!
Jde o to, že jsem se ti snažila pomoct, ale jenom mi to pošpinilo spis.
Nechalas mě ve štychu, jako kolegyně i jako kámoška,
což je ještě horší.
Jasně, že mi ty dva měsíce zaplatíš.
A ještě s úroky.
Do prdele!
Jo, trochu…
Dobře. Tak.
- Dobrý? - Jo.
- Mám ti něco přinést? - Ne.
Chci,
aby ses posadil.
Chci, abys mi řekl,
jak…
to jde…
s tou léčbou.
Dobře.
Cítím se líp.
A jsem klidnější.
To je dobře.
Neus si myslí, že to bude fungovat.
To je dobře.
Tak proč se tak tváříš?
Vždycky jsi tu pro mě byla.
A představa, že bych tě ztratil…
Ale to se nestalo.
Přišel jsem se na tebe podívat.
Co kdyby ses šel projít na vzduch?
- Jo? - Dobře.
- Cestou mi pak vezmi džus. - Dobře.
Ahoj.
Vypadáš dobře.
Podám na tebe takovou žalobu,
že budeš litovat, že jsem se probudila.
Pilar.
Čekal jsem takovou reakci.
Je to škoda, protože já jsem si myslel,
že máme nějakou chemii.
Co teď budeme dělat?
Protože za takových podmínek,
jak určitě chápeš, spolu nemůžeme dál pracovat.
Nejlepší bude, když odstoupíš, jakmile tě propustí.
Jestli si myslíš, že to mi zavře pusu,
tak se šeredně pleteš.
Pilar.
Víš líp než kdokoli jiný, že spravovat nemocniční rozpočet je těžké.
Co to má znamenat?
Byla by škoda, kdyby nějaká léčba, třeba…
léčba elektrošoky, musela být zrušena.
To by ses neopovážil, Nicolási.
Teď se hlavně soustřeď na to, aby ses uzdravila, dobře?
Tvou rezignaci oznámíme za pár dnů.
Tak jo. Opatruj se.
Parchant.
Paní doktorko.
Děkuju vám za druhou šanci.
Upřímně mě to překvapilo. Nemyslela jsem si, že klesnete tak nízko.
Ale jak se říká: „Jablko nepadá daleko od stromu.“
To nechápu.
Neurážejte mou inteligenci, prosím.
Tak jo. Tady je vaše karta.
Začínáte dneska.
To není možné!
Omlouvám se. Jsem nešika. Pardon.
Počkejte tu.
Hned jsem zpátky. Pak probereme, co s tebou uděláme.
Omlouvám se.
Ahoj.
Z čeho máš takovou radost?
Přišly mi výsledky ze tvého CT a jsou…
skoro dokonalé.
Sotva stopa po metastázách.
- Čekals něco jiného? - Ne, ale neuškodí si to potvrdit.
Podíváme se na tu jizvu.
Odlož si, prosím.
Páni.
Už ani nevím, kdy po mně naposledy nějaký chlap chtěl, ať se svleču.
Mrzí mě, že si musíš vystačit se mnou.
Jizva vypadá dobře.
Za dva měsíce začneme s expandéry.
- To je dobrá zpráva, ne? - Jo.
Když už se cítím líp…
moje politická kariéra jde k šípku.
- Nepřeháníš trochu? - Ne.
Znám Emilia, jako by to byl můj syn. Myslí si, že ty volby prohraju.
A bylo by to tak hrozné?
No, já nevím.
Jsem v politice celý život.
I když jsem si myslela, že umírám…
pracovala jsem dál, abych vyhrála.
A teď?
Co budeš dělat?
Teď chci hlavně žít.
Takže možná bych měla… Já nevím. Trochu žít.
Užívat si svobodu a…
možná zkusit vyřešit…
to divné napětí, které mezi náma je.
Pardon, že ruším.
Nerušíš, Biele. Ty nikdy.
Nechám vás o samotě.
- Co se děje? - Máme problém.
- Díval ses pořádně? - Jo.
- Musí to být jinde. - Už ta data v počítači nemá.
- Musí je někde mít. - Na svém pevném disku.
Ale má ho pořád u sebe.
Bude těžké ho získat, aniž by si všimla.
Potřebujeme přímé důkazy.
Musí tam být skutečné výsledky.
Co budeme dělat?
Požádáme o pomoc.
- Pardon. Kde je doktorka Fusterová? - Nevím, zeptejte se na recepci.
- Promiňte, kde je doktorka Fusterová? - Počkejte si.
- Promiňte. Doktorka Fusterová? - Nemůžete si vybírat.
- Někdo se vás ujme. - Ne, nechci…
Promiňte. Je tu nějaký doktor? Ten muž potřebuje doktora.
Promiňte. Potřebuju hned doktora.
- Ten pacient potřebuje doktora. - Hned jsem tam. Sekundu, prosím.
Kašlu na to.
Hej, to je důvěrné.
Potřebuje hned doktora.
- Někoho zavolám. - Má epiglotitidu. Dusí se.
- To nemůžete. - Potřebuju set na konio. Rychle.
Saturace klesá. Jinak nám tu umře.
Dejte mu kyslík.
8 mg dexamethasonu a 2 gramy amoxicilinu a klavulanátu.
Nemáme to dělat tady.
A on by tu neměl jen tak ležet, ale to je život.
Ten set na konio, prosím.
Tak jo. Dobře.
- Nepoužijete sterilní roušku? - Není čas. Skalpel.
Tak jo.
Cévní kleště.
Tak jo, vodítko. A trochu očistit krev, prosím.
Kanylu, prosím.
Dobře.
Už to skoro je.
Plicní ventilaci, prosím.
- Dobrá práce. - Ty jo.
Máme skoro hotovo.
- To bylo něco. - Co děláte?
Rocío.
Ty jsi Rocío? Hledala jsem tě.
Jak je? Jsem Lucía Harová.
Nová doktorka. Jak se vede?
Tenhle je dobrej.
Patricia Segurová, která byla v předkampani jasnou favoritkou,
se v průzkumech propadla na druhé místo za stranu Rovnost.
Podle posledních zpráv prezidentku negativně ovlivnila správa Sorolly…
Bože.
…a flirtování s vedoucím Svobody…
Říkala jsem to.
- Že z toho budou problémy. - Cos čekala?
Buď to, nebo pustit dopředu pravici.
Sakra…
Prezidentka zkoušela…
Sklapni už.
Sklapni!
Sakra.
Volali z pořadu Any Roviry.
Uděláme rozhovor, abys voličům ukázala lidštější stránku.
Skvělé.
Mí voliči nechtějí, abych byla lidštější. Ani ty.
Chtějí, abych byla rozhodná a tvrdá. Ničitelka.
Jo, ale nejlepší ničitel je tu Jacobo Santos,
tak změkni, nebo budeš za Hitlera.
Co mám dělat?
Co mám sakra dělat?
Jsem mezi krajní pravicí a levicí.
Uprostřed, sakra. Tak co mám dělat? Řekni.
Volby jsou za dva týdny.
Co budeme dělat?
Co?
Kdo dělá konio na pohotovosti?
Je to nová doktorka, kterou nám poslal Healock.
- Hned jsem tam. - Dobře.
- Kde je? - Pojď.
Představím tě, můžeš ji přivítat.
Přivítat? Možná je tu naposledy.
Tohle je doktorka Donosová, chce…
Jesi!
- Luci? - To je super!
- Tak ráda tě vidím. - Co tu děláš?
- Znáte se? - Známe se z výšky.
- A hodně dalších míst. - Co ten pacient?
Promluvím s ní.
- Zajdeme na kafe? - Jo, ale…
Pojď. Převleču se.
- Ukážu ti šantu. - Musíme pokecat.
Mám takovou radost, Jesi!
Chci nafotit nové vybavení.
Všichni musí vědět, že Sorolla má nejlepší gynekologické oddělení.
- Čím víc lidí to ví, tím líp. - Ano.
Veřejné nemocnice nepotřebujou reklamu.
Reklama nikomu neuškodí.
Jasně. A upoutá to pozornost,
aby si lidi nevšímali, že ostatní služby tak dobré nejsou.
Vždy se takhle chováte k lidem, kteří vám chtějí pomoct?
- Doktorko Saderová? - Tak jo, to stačí.
Jsme vděční za to, co pro gynekologii děláš.
Slibuju, že uděláme cokoli, abychom pomohli, že ano?
- Ale nejsem vůbec nalíčená. - Vidělas velikost té fotky?
Konečně, Antonio.
Co jsi zjistil?
Co děláš?
Trénuju stehy.
Myslíš, že budeš zase operovat?
Vždycky optimista.
Já jsem taky optimista.
Ale tahle nemocnice fakt zkouší mou trpělivost.
Celý den hasím problémy.
Néstor,
Sophie,
Jésica, Pilar, ty…
Všichni mi jen komplikujete život.
Pořád vymýšlíte různé způsoby, jak mě co nejvíc nasrat.
Jste banda hysterek.
Jestli se chceš vypovídat, Neus je o několik pater níž.
Asi by mi to prospělo.
Ale nepotřebuju terapii.
Potřebuju někoho, kdo za mě ty problémy uhasí.
Tebe.
Co?
Zbláznil ses.
Trochu jo.
Nabízím post ředitele Sorolly někomu,
kdo mě chce zítra před novináři potopit.
A ty si myslíš, že tímhle mi zavřeš hubu?
Ne. Tímhle ne.
Nabízím ti příležitost, jak si udržet lékařskou licenci.
Post ředitele je jen třešnička na dortu.
To já jsem radě řekl, jak to s Jésicou bylo.
Taky je zvládnu přesvědčit, že to celé bylo jen nedorozumění.
Ani trochu ti nevěřím, Nicolási.
To chápu.
Ale vidíš? Neřekls mi rovnou „ne“.
Popřemýšlej o tom, jo?
Pokud tu nechceš dál sedět a trénovat stehy.
Proč jsi mi nedala vědět?
Nevím.
- Co se stalo? - Nic.
Ne. Nic se nestalo.
O nic nejde.
Já nevím. Nudila jsem se a chtěla jsem…
změnu prostředí.
Bylas skvělá chiruržka v Madridu,
vrátila ses do Valencie na pohotovost, ale nic se nestalo?
- To ti nežeru. Co se stalo? - Znáš mě.
Zachtělo se mi. Nepřemýšlela jsem.
A fakt mi chybělo moře.
- Lucío. - Přísahám.
Já nevím.
A ty.
Chybělas mi ty.
Proč jsi nepřijela na Rodriho pohřeb?
Volala jsem ti.
Jo.
Ale to není to samé.
Já nevím.
Můj život v Madridu byl v té době totální chaos a…
nemohla jsem odjet.
Nešlo to…
Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí.
Dobře.
No tak.
Co je?
- Nejsi ráda, že tu jsem? - Jsem ráda, jenom mě to překvapilo.
Pojďme dneska na párty, jako za starých časů.
- Opijeme se v Denonu. - Ne.
- Zapaříme. - Je zavřený.
- Co? - Dobré ráno.
Lluísi,
tohle je Lucía.
- Ahoj. - Těší mě.
- Nápodobně. - Kámoška z výšky.
- Ráda tě poznávám. - Bude dělat na pohotovosti.
- Vítej. - Díky.
A tohle je můj přítel.
- Super. - I její snoubenec.
Co? Ne, Jesi. To fakt?
Proč jsi nic neřekla?
Nekecej! Jak jsi ji přiměl říct ano?
Jesi byla legenda. Nekecej!
Jsem přesvědčivý.
Musím jít.
Najdi si mě, povím ti její nejtrapnější historky.
- Fakt. - Už nic nevyváděj.
Slibuju.
Bože.
„Jesi“?
- Jo. Nic neříkej. - Páni.
- Všechno v pohodě? - Jo.
Volali mi z toho interview.
Chtějí ho o pár dní odložit.
Jak to? Bylo to připravené.
Chtějí počkat na volby, aby to mělo větší dopad.
Nevím.
Dobře.
Tak se uvidíme později.
- Jo. - Jdu se převlíct.
- Pa. - Pa.
Tak jo. Interview bude v pět. Zeptají se tě na Jacoba Santose.
Tohle je důležité.
Musíš zaujmout pevný postoj proti jeho politice,
ale zároveň se k němu neotáčet zády.
Hej! Posloucháš mě?
Jo, jasně.
Poslouchám, ale jak ho mám plesknout a zároveň ho líbat,
aniž bych vypadala jako blázen?
Co?
Tady nesmíš kouřit.
Prosím?
To já jsem zavedla zákaz kouření.
Dej mi oheň.
Ber to vážně, prosím. Volali mi z Madridu.
Alfonso má strach. Chce ti sem přijet pomoct.
Možná nepotřebuju, aby mi pomáhal.
Možná jenom potřebuju dovolenou a přestat kouřit.
Co to sakra plácáš?
Ty vole. Co to bylo?
Co se to…
Začněte to připravovat.
Nejdřív oříškový krém. To trvá nejdéle.
- A zkontrolujte tuňáka. - Dejte to sem.
Dejte mi to. Jak se jmenuje?
Pedro.
Zdravím, Pedro.
Jak je? Ne, váš šéf teď nemůže mluvit.
Zavolá za chvíli.
Jo, jsme skoro hotoví. Dobře.
Tak jo, čau.
Hotovo. Čau.
A je to.
- Zdravím. Já jsem Biel. - Ahoj.
Jsem rezident.
Lucía Harová, nová doktorka.
Tohle je Ángel Muñoz.
Volalas mě kvůli pořezanému prstu?
Nevíš, kdo to je?
Je to úžasný šéfkuchař. Má… kolik hvězdiček?
- Dvě michelinské hvězdy? - Už skoro tři.
- Pořeže se dvakrát za tři dny. - Asi nervy.
- Jo. - Třesou se vám ruce?
Asi před dvěma týdny jsem přišel o zrak v levém oku.
Ale tento týden nám jde o hodně.
Jo.
Podívám se.
Dobře.
Tak jo.
Měli bychom udělat CT, abychom zjistili, jestli si ho tu necháme.
- Super. - Dobře, že mě zavolala.
- Podívejte, co se stalo. - Co?
- To je zlé. - Nevím.
- Zesil to. - Co se stalo?
- Požár? - Ne.
Výbuch ve škole, která má sloužit jako volební místnost.
Vypadá to na teroristický útok.
Je to kritické!
- Udělejte místo. - Co máme?
Traumatické poranění mozku. Asi má poraněnou míchu.
- Co jste mu dali? - Kapačku a morfin.
Vezmu si ho. Na urgent. Krev a EKG.
Zavolej neurochirurga. Za 30 minut na sále.
Tak jo, opatrně. Jdeme.
Pere, ať na něj nikdo nesahá. Může mít v srdci sklo.
Rocío, vezou víc zraněných.
Biele, zůstaň s ní, než přijde gynekolog.
- Lucío, s Lluísem. - Jo.
- Jdeme. - Opatrně.
Tak jo. Musíte se posadit, abych vás vyšetřil.
Děkuju. Dýchejte ústy.
Labetalol. Má vysoký tep a tlak.
- Nádech. - Je dítě v pořádku?
Myslíme, že ano.
Má difuzní elevaci úseku ST, nejspíš perikarditida.
- To je u takových zranění běžně. - Co se stalo?
Z výbuchu ho zasáhla spousta skla.
Je stabilní, ale na ultrazvuku je perikardiální výpotek.
Udělali jste perikardiocentézu?
Ne.
V Madridu jsme ze studie zjistili,
že u mírných až středně těžkých výpotků to není nutné.
Takže by to nemělo smysl.
Ale perikardiální výpotek je důvod k chirurgické revizi.
- Ano, ale… - Proč není na sále?
Není to nutné.
- Až to dokončíte, odvezte ho na sál. - Dobře.
Samozřejmě.
Jésico.
- Počkej. Můžu ti pomoct. - Zůstaň tady.
- Dělala jsem to tisíckrát. - Zůstaň tu.
Naši chirurgové vědí, jak mají operovat.
Máš pracovat na pohotovosti, tak tu zůstaň.
Jasně.
- Tak jo. - Jo.
Nebojte se. Nevidím žádná sekundární zranění z výbuchu.
Díky bohu.
Zavoláte manželovi?
Jistě. Až skončíme, může za vámi přijít.
Vypadáte povědomě.
Odrodila jste moje další dvě děti.
Aha.
A kam chodíte teď?
Sem už ne. Poslali mě do Santa Margarity.
Tak daleko?
Jo, nevím proč.
Chodila jste tam na všechny prohlídky?
Bez auta a se dvěma dětma jsem jich pár vynechala.
Byla jste na kontrole ve 20. týdnu?
Ne.
Proč?
Děje se něco?
Kritické případy pozorujeme.
A odložili jsme plánované operace, kdyby došlo k dalšímu útoku.
K věci.
Uvolním sály, kdyby byly potřeba.
- A ti pacienti, které přivezli? - Stabilní. Ale pár je v kritickém stavu.
Co to sakra je?
Poslouchejte. Máme tu poplach.
Musíme se evakuovat.
Kdo může, běžte za ošetřovateli.
Sanitáři vezmou ty na nosítkách. Lucío, ty běž s nimi.
Lluísi, ty buď s těmi, co jsou na pozorování. Jdeme.
Pomalu a spořádaně. Nespěchejte.
- Jeden po druhém. - Slyšeli jste. Postupně.
Jasně.
Tak jo, jdeme. Dobře.
Neslyšeli jste alarm?
- Máme tu poplach. Jdeme. - Poplach?
Musíme se evakuovat. Jdeme!
- Pomůžete mi? - Všichni ven.
Potřebuje masku.
Znehybněte ho a mějte ho v sanitce pod dohledem.
Patricio!
- Co se stalo? - Požár.
- Netuším. - Musíš do školy.
K útoku se přihlásili přívrženci Svobody.
- Musíš vydat prohlášení. - Co?
- Nevyšiluj. Nicolási, musím jít. - Běž. Vyřeším to.
Pacienti na pozorování sem. A neblokujte východy! Jasné?
- Co víš? - Mluvím s policií.
Jdeme. Všichni ven.
Ven.
Počkejte chvíli.
Jdeme. Všichni ven.
Nevíte, kde je Biel? Nevidím ho tu.
- Nebyl s tebou? - Pozor, prosím!
Falešný poplach!
Není tu žádný požár ani bomba.
Můžete se vrátit do práce.
No tak.
Honem.
Rychle.
Paní doktorko.
Paní doktorko!
Vaše pacientka je nervózní. Ptá se po vás.
Moment. Hned jsem tam.
Musíte jít dolů za svou pacientkou.
Už jdu.
Paní doktorko.
Jdeme.
Mluvila jste s rodinami obětí?
Ne, ještě ne.
Ale chci vyjádřit upřímnou soustrast rodinám zesnulých.
K útoku se přihlásila krajně pravicová skupina.
- Máte k tomu něco? - Ano.
Řeknu to španělsky, protože bude poslouchat asi celá země.
Teď musíme hlavně nechat bezpečnostní složky dělat svou práci.
Nemůžeme nic říkat dokud to není potvrzené.
Ale můžu říct, že jsem rozhodně proti…
násilí.
Proběhnou volby podle plánu?
Nedistancovala jste se od Svobody.
- Prezidentka už řekla všechno. - Děkuji.
Ještě něco.
Jaký teď bude postup?
Paní prezidentko.
Je to fašistka!
Můžeš za to ty, že jsi na straně fašistů!
Fašistko!
- Jsi v pořádku? - Dej mi kapesník.
Fašistka?
Já a fašistka?
Žádný jiný prezident neudělal tolik, aby ochránil zranitelné.
Celý život bojuju, abych našla svoje místo mezi muži
a dokázala, že jako žena nejsem míň.
Taková drzost.
Právě se mě ptali, jestli se volby budou konat.
Vzhledem k situaci by bylo asi nejrozumnější
pokračovat podle plánu.
Tuto neděli…
SEGUROVÁ VE ŠKOLE AZORÍN
…škola znovu otevře dveře.
Ode dneška se škola Azorín stane symbolem,
samotným srdcem naší demokracie.
A abychom dokázali, že se nebojíme,
budu tu s voliči osobně.
Protože valencijská odvaha je silnější než bomby.
A společně budeme proti těm fanatikům bojovat hlasy.
- Děkuju vám! - Jdeme. Díky.
Vyšlo to? Máte všechno?
Nestihl jsem stáhnout všechno.
Děláš si srandu? Hodně jsem tím poplachem riskovala.
Pilar, máme dost.
Sophie tvrdí, že míra přežití po pěti letech je 60 %,
ale předběžná analýza ukazuje 40 %.
Skvělé, takže máme, co potřebujeme.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Informujeme etickou komisi pro výzkum?
Ne, to by trvalo měsíce.
A jen by ji upozornili, čímž by získala čas něco podniknout.
Naše jediná možnost je jít na policii.
Ne. To nemůžeme.
Když ji nahlásíme, tak tu studii zastaví.
A co jste čekali, když jste za mnou přišli?
Že výsledky budou horší. Že se vyléčí třeba jen 10 %.
Ale funguje to.
Ale 40 % není těch 60 %, co slibuje.
Lže a zabíjí zbytek.
Všichni její pacienti měli už před studií smrtelnou rakovinu.
Je to jejich jediná naděje.
Já to chápu. Ale Sophie překročila všechny hranice bioetiky.
A mně už začíná lézt krkem,
jak se ti bezcitní parchanti nade všechny povyšují.
Znám ty lidi, které léčí.
Co jim mám říct?
Že jelikož je to jen 40 %, tak je necháme umřít?
Jestli to nenahlásíte vy, tak já.
- To není fér, Pilar. - Fajn.
- Dost. - Není to fér.
Počkej.
Musíme něco udělat.
Ale musí to jít i tak, aby pacienti, u kterých to zabírá, mohli pokračovat.
Vyspíme se na to.
Ráno si promluvíme.
Dobře?
Proboha…
Jak to jde?
Mám den blbec.
Ale brzo jdeš domů, ne?
Ne, musím mluvit s Nicolásem.
- Ta těhotná z výbuchu? - Jo.
Její dítě má Fallotovu tetralogii a už má po 20. týdnu.
To je na nic. Jak to, že si toho nevšimli?
Matka už měla rizikové těhotenství.
Zjistila jsem, že Nicolás posílá komplikovaná těhotenství jinam.
Je neuvěřitelný.
Všichni musíme něco obětovat, i když se nám to nelíbí.
Ta pětihvězdičková služba stojí hodně.
Posloucháš se?
Hele, už je pozdě.
Poslouchej.
Když budeš mít problém, tak to řekni mně, protože…
jsem zase ředitelem.
Ale…
Už nemůžu.
Tak zítra.
Hej!
Vylekals mě.
Chceš s tím seknout a jít do Cirque du Soleil?
Kdyby tě taky bolely záda, tak bys to neříkal.
Těžký den po tom výbuchu?
V mém případě má ta bomba jméno.
Lucía Harová.
Ta nová z pohotovosti, že?
Znáš ji?
- Je to kámoška z výšky. - Sakra.
Nejka.
Ale je jako ti příbuzní, které miluješ,
ale zvládneš je jen v malých dávkách, protože…
Jo, chápu to.
Není tu ani 24 hodin a už mám křeče.
Jestli zůstane, umřu. Nezvládnu to.
- Prostě… - Ukaž. Můžu?
Ne, jsem v pohodě.
- Fakt. - Nejsi. Jsi v háji.
- Jo, to jsem. - Pomůžu ti. Nic se nestane.
„Nic se nestane.“ Nejnebezpečnější slova na světě.
- Sakra. To je zlý. - Přesně tam.
Tady, že?
Jo.
A…
tady taky.
Tak jo, to stačí.
Stačí.
- Už dobrý. - Jo?
- Jo, fakt. - Tak jo.
- Díky. - Nemáš zač.
- Pa. - Pa.
- Jo. - Pak můžeme zajít na drink.
Ahoj!
- Jak je? - Fajn. Ty?
- Dobře. - Jo?
Quique, to je Lucía.
- Z pohotovosti. - Jo, jestli mě nevyhodí.
Tos měla tak zlej den?
Nejdřív konio, pak smlouva.
- Sakra. - A primářka z pohotovosti mě nesnáší.
A moje nejlepší kámoška už není moje kámoška, takže…
- Celkem vzato vlastně super den. - Jako každej den.
- Že jo? - Jo.
- Dáte si? - Jasně.
- Proč ne? - Jo.
Co máte v plánu? Jdete na drink?
- Ne, na jídlo. - Ramen.
- Jestli chceš… - Pojď.
Na ramen chuť nemám. Mám chuť…
Na něco silnějšího.
Víte, co bych chtěla? Vyplavit adrenalin.
Nebyl jsem v zábavním parku věky.
Během zkoušek jsem na tohle vždycky chodila a…
- Fakt? - A vypustila jsem to.
Tak jdeme.
- Jo! - Já tam nejdu.
Tak proč jsi sem chodil? Házet míčky?
Já půjdu. Máme si užít.
- Přišli jsme na atrakce. - Podržím věci.
- Ne. - No tak.
- Ne. - Pojď.
Ty běž. Já ho přesvědčím.
Jsi zbabělec.
- Pak zavolám. - Čau.
- Jo. - Čau.
- Měla bys jít s ním. - Co?
- Mě nepřesvědčíš. - Ale jo.
Víš, co se na těch věcech děje? Jedou přes 100 kiláků za hodinu.
- O čem to mluvíš? - Takže zlomeniny, vykloubení…
Počkej. Vždycky je s tebou taková sranda? No fakt.
Nepřekvapuje tě, že není víc nehod?
Mě překvapuje, že jsi doktor, když jsi hypochondr.
Proč? A nejsem hypochondr.
Tak jo, co tohle? Pojďme tamhle.
Přinejhorším budeš vypadat hloupě, že ses netrefil.
- Jo? Nebo se bojíš? Máš strach. - Fajn.
- Jdeme? - Jo.
Tak jo. Zdravím!
- Kolik to stojí? - Dobrý večer.
- Tři střely za pět euro. - Dobře.
Kdo bude střílet?
- Já? - Fajn, tak ty.
- Tak já. - Ukaž se.
Díky.
- Znervózňuju tě? - Ne.
Dobře.
- No tak! - Sakra.
- Jsem pod tlakem. - Nic moc.
Zkus to znova.
Fajn.
Víš, co máš za problém?
Chceš mít všechno pod kontrolou,
proto ta hypochondrie.
Ale život se nedá kontrolovat.
Pokrč kolena. Bradu vzhůru.
Věř mi. Pokrč kolena.
A teď se uvolni. Jo?
Ne. Fakt.
Postav se takhle.
Tak jo. Nádech.
A vydechni.
- Nesměj se. Soustřeď se. - Soustředím se.
Tak jo. Když se trefíš,
projedeš se se mnou na Infernu.
Souhlas? Jo, nebo ne?
- Jo. - Tak do toho.
Sakra. Pardon.
- To bylo šílený. - Myslel jsem, že umřu.
Necítíš se jako nový?
- Bylo to super. Ještě jednou. - Tak jo.
Někdy potřebuješ jenom popostrčit, abys udělal něco šílenýho.
Odcházíš?
Vím, že jste se s Rocíou nepohodly, ale na náš vztah to nemá vliv, ne?
Nepohodly?
Tvoje holka mě bodla do zad.
Nemělas tu punkci dělat.
Hele, May, radši budu zticha, protože je toho dost, co nevíš.
Jo?
Jako co?
Myslíš ty prášky?
Řekla mi to. A vím, žes na tom měla podíl.
Nemáme mezi sebou tajemství.
Jestli nemáte tajemství,
řekla ti, že v té bouři odešla s tvojí dcerou z nemocnice?
Co?
Ta mrcha.
Segurová opět dokázala, že je mistryně načasování,
když se distancovala od Jacoba Santose a jeho strany.
Zdá se, že po svém vášnivém projevu, opět získala nerozhodnuté voliče.
Jsi dobrá! Sakra, fakt dobrá!
Tlak, kamera a mikrofon… To je všechno, co potřebuje!
Vyhrajeme to, lidi! Vyhrajeme!
Miluju tě.
Do prdele, jo!
Zavolám Alfonsovi.
Je fakt dobrá.
Chci nahlásit Sophii Lafontovou za ohrožení veřejného zdraví a vraždu.
Překlad titulků: Beata Krenželoková