Kom ind.
Sæt Dem.
De er Júrij Gurka.
Nej.
Jeg hedder Jakob Ungerleider. Det må være en misforståelse.
- De bor på Hufelandstrasse 349. - Ja, hr. oberst.
Júrij Gurka er registreret som beboer på Hufelandstrasse 349.
Hvis det er Deres adresse, så er De Júrij Gurka -
- og De er en 20-årig emigrant fra Ukraine.
Nej. Jeg er tysk statsborger.
Som De tydeligt kan se, har jeg ikke været 20 år længe.
Om forlov, så har jeg kun boet på denne adresse i seks måneder.
Så måske var Júrij den tidligere...
Det er et problem, forstår De vel.
Hvis De skulle have ret, betyder det, at staten tager fejl.
Er det Deres påstand?
Nej, hr. oberst.
Udmærket.
Så erkender De, at De er Júrij Gurka. Deres kæreste hedder Helga Albracht.
Nej, nej, nej. Det har jeg ikke sagt.
Altså, min kone...
...hun hedder faktisk Helga, ja.
- Fremragende. - Men ikke Albracht.
Nu begynder det at ligne noget.
Var det i morges eller i aftes, at De kvalte hende?
Hvad?
Deres kæreste, Helga Albracht. Hvornår kvalte De hende?
Nej. Jeg har ikke...
Jeg beder Dem, dette må være...
Som sagt har jeg ingen kæreste. Jeg har en kone.
Hun hedder tilfældigvis også Helga, men Helga Ungerleider.
Og tro mig, hun er i levende live.
Da Deres mænd hentede mig for en time siden, var hun hjemme.
Hun bød dem på te.
Og dog blev liget fundet tidligere i dag. Helga Albracht.
Hun blev kvalt og efterladt på Sprees bred.
Hr. Gurka, vær nu rimelig.
Jeg kunne have vist Dem et lig, der var koldt og blåligt.
Jeg har set dette lig med egne øjne. Hendes død er en kendsgerning.
De giver mig blot en historie. Det er blot ord.
Denne "kone", som er "i live" -
- og som har "et andet efternavn". Det kaldes en historie.
Og vi er her ikke for at fortælle historier.
Vi er her for at fortælle sandheden.
Forstået?
DETTE ER EN SAND HISTORIE.
De skildrede begivenheder fandt sted i Minnesota i 2010.
På anmodning fra de overlevende er navnene blevet ændret.
Unger! Kom indenfor.
Af respekt for de afdøde er resten skildret, som det fandt sted.
Helt ærligt, Buck. Det er lidt pinligt.
Vi ringede til nummeret. Hvis der var problemer -
- skulle vi ringe til nummeret. Og vi ringede.
- Og? - En række klik og summelyde.
- En række ..? - Klik og summelyde.
- Det var alt. - Ingen telefonsvarer.
- Vi kunne ikke indtale en besked. - Så vi ville tale med Buck igen.
Han sagde jo god for dem.
Godt. Lad os være...
Jeg kender dem ikke. Jeg sagde ikke god for dem.
Jeg viderebragte blot information. Som I sagde:
"Vi har prøvet alle normale kanaler. Vi skal bare have et lån ..."
Det var sidste år, for himlens skyld. Jeg mødte ham i logen.
Ja, og alt gik fint, da vi mødtes med mægleren, mr. Ermentraub.
- Rick Ermentraub. Jeg har hans kort. - Og nu har vi overskud igen.
Så vi ringede for at arrangere tilbagebetaling og hørte kliklyde.
- Måske er der et andet nummer. - Så vi kan indtale en besked.
- Det er mange penge. - En hulens masse.
- Og de ligger der bare. - Det kan vi ikke have.
Udmærket. Tak, fordi du kom.
Har I overvejet mit spørgsmål? Goldfarb-enken vil mødes.
- Hvem? - Depotrummenes Dronning.
Hun søger en tavs partner.
Hun virker som den ægte vare. Masser af gryn.
Hvor var hun henne for to år siden?
Kære venner og Dave...
Jeg lyver ikke, når jeg siger -
- at jeg stadig mindes første stævnemøde for 25 år siden.
Jeg tog min Stella med på Fiords i St. Paul.
Jeg købte hende en hummer på størrelse med en bil.
Den kostede mig to ugers løn, men den var det værd.
Over skaldyrene siger hun henkastet: "Nå, hvor bor du så?"
Og jeg gav hende adressen: "Monroe 213".
Hun fik et sjovt blik og sagde: "Hvilken lejlighed?"
Jeg sagde: "Nummer 16", og nu kiggede hun endnu mere sært.
- Og hun siger... - Hvad er sandsynligheden?
Jeg havde boet i samme lejlighed i tre et halvt år og havde en nøgle.
Det fortalte hun selvfølgelig aldrig.
Jeg kom hjem en uge senere, og så var hun flyttet ind.
Så gik der på en eller anden måde 25 år, og nu står vi her.
Vi har Grace og hendes ægtemand Dennis.
Og livet har været nådigt mod os. Mere end nådigt.
Så hæv glasset for min Stella.
Hun er stadig lige så yndig, som den dag vi mødtes.
- Stella. - Tak.
- Mor jer. Kom. - Jeg har skaffet dig fem minutter.
På dem, vilddyr.
- Hvordan går det? - Godt.
Godt at se dig. Tak, fordi du kom.
Ray?
- Tillykke og alt det der. - Tak.
- Stedet ser godt ud. - Vi har fået gulvene istandsat.
Virkelig? Det...
Du nævnte, at Grace har en mand nu? Dennis?
- Det var intet. Dårligt et bryllup. - Vi gjorde det i Cabo. På stranden.
På invitationen stod der: "Ingen sko".
Tænk dig lige. Jakkesæt, men ingen sko? Men det var fint.
- Men småt. Kun omkring ti personer. - Men du deltog.
- Vi havde nogle møder. - Den næste dag. Mulige investorer.
- I Cabo. - Et feriested i den dyre ende.
Internationale forretningsmænd og sådan.
Eksklusivt.
- Ikke for tilsynsværger, mener du. - Tag det ikke personligt.
I guder, Ray. Tag det ikke ilde op. Vi skildrer bare forløbet.
- Hvordan går det med Corvetten? - Den er en bil.
- Jeg skal forloves. - Igen?
- Sig ikke det. - Jeg beklager.
Hun er virkelig sød. Nikki. Vi er...
Har du mødt hende gennem arbejdet?
- Ja. - Bedrageri? Narkosmugling?
- Hvorfor er han her? - Sy deltager, når det gælder penge.
For det her er vel en samtale om penge.
- Jeg vil købe en ring til hende. - Så det er seriøst.
Som jeg ser det, står du stadig i gæld til mig, efter det der skete.
Altså, Ray, det...
Dine beregninger virker lidt tvivlsomme.
Sidste kvartal gav vi dig 850 dollars til at få bilen på værksted.
Og vi kautionerede for dit lån, så du kunne få din lejlighed.
Jeg hjælper gerne, men...
Nej. Som jeg ser det, betaler du mig tilbage for...
- Ray. - Sagen er, at selvom vi ville...
Sys pointe er, at tidspunktet er ubelejligt.
Giv mig mit frimærke tilbage, og så er vi kvit.
- Ray. - Jeg taler til min bror.
Vær glad for, jeg ikke lægger sag an. Altså, et juridisk dokument -
- der beskriver en fordeling af genstande mellem parterne.
En far, der ligger død i indkørslen. En dreng, der udnytter en yngre...
Ingen udnyttede nogen. Det var en handel.
Havde jeg en tidsmaskine, skulle du bare se.
"Emmit, jeg beder dig. Tag frimærkerne. Giv mig bilen."
- Nej. Du narrede mig. - Ray.
Hvor meget fik du for dem? Hele samlingen? Jeg spurgte aldrig.
Hvad, to eller tre dusin frimærker? Samlerobjekter.
- Ray. - Nej.
Hun er en god pige. En fangst.
Hun fortjener en fin, dyr ring.
Vil du gøre det rette, eller vil du gøre det rette?
Hvad skete der?
- Fik du dem? - Jeg har brug for en drink.
Sagen er, at tidspunktet ikke er så godt.
Hans ord. Men bare rolig. Jeg skal nok håndtere det.
- Ray. - Jeg beklager.
- Ingen drikkepenge? - Få dig et rigtigt job.
Vi bruger Tandlæge-kuppet eller spiller en kanapé.
Og pas på Cuthbert-parret. Hans hoste er næppe ægte.
Uanset hvad, så lad ikke svenskerne gennemtvinge en trumf igen.
- Skat? - Hvad?
Jeg taler om lokalturningen på torsdag.
Vi kan kvalificere os til Wisconsin næste måned.
Ender vi blandt de tre bedste der, åbner det sig virkelig for os.
Skat, du ved udmærket, at du ikke bør forlade delstaten.
Det ved jeg. Kan du ikke give mig lov som min tilsynsværge?
Det er ret vanskeligt.
For det første må vi teknisk set slet ikke gå ud sammen.
Og det er afgørende, at vi holder det hemmeligt.
Når det gælder officielle blanketter, så viser man virkelig sin hånd.
Hvad mener du?
Hvad angår det lovlige i forholdet mellem prøveløsladt og værge -
- befinder vi os lige på grænsen.
- Der er mange penge på spil, skat. - Det ved jeg.
Jeg taler ikke bare om lokalturneringer.
Markerer vi os selv inden for bridge -
- så taler vi om sponsorater i nærheden af de seks cifre.
Så behøver vi ikke at låne penge af din åndssvage bror eller andre.
- Ikke sandt? - Jo.
Skat, kig på mig.
Vi er et team. Sjælefrænder, så det næsten er skræmmende.
Jeg ved, hvornår du lægger ud med hjerter eller en omvendt knibe.
Og du ved instinktivt, hvornår du skal bruge en Murray Applebaum.
- Du er hånden, og jeg er handsken. - Du er flasken, og jeg er øllet.
- Øllet og glasset i mit tilfælde. - Ja, men det fås i...
Det ved jeg.
Sjælefrænder.
- Det er da sært. - Der er ingen sensor.
- Er du klar? - Ja.
Ses vi i aften, far?
Har I ikke lyst til makaroni og ost, kan I lige så godt blive hjemme.
- Hvad skete der? - Hvad kunne jeg stille op?
Jorden lå brak, og vi havde brug for kornet.
Hvad gjorde jorden?
Jeg vidste ikke, det var ulovligt. Hvem fastsætter også de love?
En person i sit eget hjem, på sin egen ejendom -
- altså, ud over mord, burde man så ikke være frit stillet?
- Maurice. - Hvad?
Den var gal med urinprøven, min ven.
- Surt. Hør her. - Normalt falder hammeren straks.
Men jeg tænkte, at jeg ville ringe og høre, hvad du havde at sige.
Fint.
Hør. Hvorfor mødes vi på en bar?
Hvorfor ikke på dit kontor? Hør, det var min øl.
Lad os komme til sagen. Du blev idømt seks et halvt år -
- for at bryde ind og stjæle fladskærms-tv fra de rige.
- Angiveligt. - Nej, dit fjols.
Når du dømmes, bliver det til en kendsgerning.
Sagen er, at jeg kender til... Hallo, pikhoved!
Jeg kender til et sted, som skal røves.
Et lille røveri. Ikke et indbrud.
Du skal bare finde en genstand. Hvis du gør det -
- så lad os bare sige, at dit lille problem forsvinder.
Hvad taler vi om?
Et frimærke.
Et frimærke?
Altså til porto?
- Ja. - Fint nok.
Jeg ved, at jeg er en tåbe, men...
Det er ikke den slags frimærke, fjols. Det er gammelt.
Det har sentimental værdi for mig. Det er mit frimærke.
Men det befinder sig midlertidigt i en anden persons hjem.
Fint nok. Hvorfor beder du ikke bare om det?
Det er kompliceret. Bare få fat i frimærket.
- Hvad så? - Du må komme herned.
- Det er aften, er det ikke? - Nummeret med kliklydene. Han kom.
- Hvem? - Altså, makkeren fra...
- Ermentraub? - Nej. En anden makker.
Jeg vil ikke sige for meget over telefonen. Du må hellere komme.
- Er alt i orden? - Jeg må smutte på kontoret, skat.
Skat. Du har hjemmesko på.
Åh. Godt set.
Har du nogensinde tænkt på, at de aldrig anbringer lighuset -
- på hospitalets øverste etage?
Jeg lægger mærke til den slags.
Det ligger altid i kælderen og har sin egen elevator.
- Hvilke følelser giver det dig? - Hvad? Nej.
Du spurgte, hvordan jeg definerer mig selv -
- og jeg siger, at jeg altid gør mig visse tanker.
Hvad kalder... indsigtsfuld.
Du ved, hvor køber USA's præsident sit tøj?
Altså, afspærrer de et helt stormagasin -
- bare så han kan prøve et jakkesæt?
Der er en skrædder, som besøger Det Hvide Hus.
- Det anede jeg ikke. - Lad os fokusere.
Da du sagde, at din tilsynsværge var led mod dig -
- hvilke følelser vækkede det så i dig?
Altså, bare ikke så godt, du ved?
Altså, jeg er her, og jeg gør mit bedste.
Jeg gør ingen fortræd. Altså, ikke længere.
Tager du stoffer?
Nej! For fanden.
Maurice?
For fanden da.
Nej, for pokker! Pis!
Hvad helvede?
For helvede.
Op i røven med det. Jeg kan sagtens huske det.
- Jeg lod ham vente på dit kontor. - Kors. Hvem?
Jeg fik intet navn. Han er fra långiveren.
Jeg sagde, at det var sent, men han var kommet med et fly.
Godaften. Emmit Stussy. Tak for...
Ærligt talt, så vidste vi ikke, om vores besked...
- I ringede til nummeret. - Ja, som sagt har vi ikke...
- Når man ringer, får man bare... - Klik og summelyde.
Men der er godt nyt. Du er her, og vi har overskud igen, Stussy A/S.
Og dit firma var så rare, at mr. Ermentraub, din mægler -
- han sørgede for, at dit firma lånte os penge i fjor.
- Og nu kan vi betale dem tilbage. - Pyt med det.
- Undskyld mig? - Behold dem bare.
Beholde dem?
Undskyld. Jeg fik ikke fat i dit navn.
Jeg hedder V.M. Varga.
- Og du arbejder for... - Med Narwal, ja.
Nuvel, det... Dit firma, Narwal, har som sagt -
- lånt os et ret voldsomt beløb i fjor.
Og jeg ved, at I ikke opererer under banktilsynet -
- men medmindre I driver jeres forretning anderledes i...
- Hvor er I fra? - Amerika.
Altså, når man udlåner penge til nogen i Amerika...
...så ville vi i dit sted forvente at få pengene tilbage med renter.
Og vi har dem som sagt. Hvor skal jeg sende checken hen?
- Vi kan også overføre dem. - Ja. Bare giv os kontonummeret.
En investering.
- Undskyld mig? - I kaldte det et lån.
Men det var det ikke. Vi er investorer.
Investorer?
Problemet er, at I forveksler ordet "singularitet" -
- med ordet "kontinuitet".
Kan du gentage det?
Er ordene "begynd" og "afslut" enslydende?
Hvorfor så tale om at afslutte noget, som først lige er begyndt?
Altså, det dokument, vi underskrev sidste år...
Da vi mødtes med jeres mægler. Buck Olander introducerede os.
Og vi sagde udtrykkeligt, at vi ville have et kort...
Der stod intet i dokumentet. Tro mig, jeg er advokat.
- Så jeg gennemgik... - Et dokument er kun et stykke papir.
- Det er juridisk bindende. - Lad mig udtrykke mig klart.
I havde et problem sidste år, sagde I.
Ejendomsbranchen er en hård branche.
Så I prøver de normale kanaler, bankerne -
- men I er stadig i knibe og henvender jer til os.
For at tage et lån.
Overvejede I aldrig, hvorfor vi ville låne jer en million dollars -
- uden nogen form for sikkerhed?
Vi var under indtryk af...
Vi har et solidt fundament, og vores aktieposter...
Min pointe er, at spørgsmålene skulle have været stillet dengang. Ikke nu.
Vi har brugt det sidste år på at studere jeres selskab.
Ejendomme og likviditet, så vi bedre kan forklæde -
- vores aktiviteter.
Hør.
Vi vil bare betale lånet tilbage og komme videre.
Som sagt var det første beløb en investering, som I kan beholde.
Alle kommende midler skal gå gennem hovedkontoret -
- ligesom Stussys øvrige indtægt. Nogle tusinde om måneden.
Jeg kan udlevere specifikationer og instruktioner -
- for at redegøre for pengestrømmen i jeres programmer.
Vi har allerede adgang til jeres system.
Så vi kan overvåge jeres aktivitet og sikre os, at I tilpasser jer.
Dette er selvfølgelig ikke noget, som I må nævne for nogen.
Tillykke med fødselsdagen.
Sejt.
Skraldespanden er under vasken, hvis du hader den.
Nej. Hvad er det?
Det er ikke noget. Bare noget fjollet, som jeg lavede.
Her er en lækkerbisken til de glubske.
- Som sagt kan jeg ikke lide jordbær. - Så er der mere til mig.
Tanken er, at det lokale distrikt skal absorberes i den større styrke.
- Og så har du røv og nøgler. - Tal ordentligt.
Jeg vil stadig være den øverste her, men ikke...
- Politichef. - Nej.
- Hvad har du det? - En model, som bedstefar har lavet.
Det er bare en dum udskæring af vores campingtur.
Du skal være hos din far i weekenden.
Han og Dale vil tage dig med i symfonien.
- Er Dale min anden far nu? - Nej.
Han og din far har ikke været sammen så længe.
- Men hvis de blev gift... - Det er da ikke lovligt? To mænd?
Ennis er min stedfar. Han giftede sig med min mor, da bedstefar døde.
Så ville Dale vel blive din stedfar, tror jeg.
- Jeg ved det faktisk ikke. - Biblen er klar på det punkt.
- Endnu en øl, far? - Nu er du til at forstå.
Swango og Stussy.
Hejsa, drenge.
Dummy. Beklager.
- Du er dummy. - Fint.
Fint. Jeg har styr på det.
Fyrens navn var...
Stussy, på en eller anden Lane.
Var det Midnight Lane?
Var det Midnight? Nej.
Og byen hed...
Fandens.
Og byen hed noget bibelsk -
- som Eden Village eller Eden...
Eden Valley! Så var der fandeme bingo!
Godnat, far.
- Må jeg starte sirenen? - Én gang. På motorvejen.
- Har du en telefonbog? - Ja.
- Må jeg låne den? - Nej.
- Hvad mener du? - Du skal købe noget.
- Jeg køber intet. Giv mig den. - Nej.
Giv mig så den pokkers telefonbog.
Godt.
- Stussy. Ja, for fanden. - Hallo!
Det er offentlig bog!
Det giver altid mig kvalme. At læse i bilen.
Hvad synes du om udskæringen, han lavede til dig?
Den er flot, ikke? Han er en god fyr.
Han drikker for meget, men alle har noget positivt i sig, ikke?
- Hvad er der? - Udskæringen. Jeg glemte den.
Skat. Det er sent.
- Kig forbi i morgen og hent den. - Nej.
- Nej, han lavede den til mig. - Fint.
Så vender jeg.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
Ennis?
Du milde, jeg må hellere...
Ennis?
- Mor? - Gå udenfor nu!
- Gå! - Mor!
Lås døren. Bed Donny kontakte statspolitiet. Jeg gennemsøger huset.
- Nej, mor! - Jeg må. Jeg er politichef.
Ser du nogen, så brug hornet.
Prøver nogen på noget, så brug pebersprayen i handskerummet.
Han ledte efter noget.
Hvad ..?
Hvad pokker?
Tredjeplads! Vi spillede så godt.
- Det var utroligt. - Kors. Jeg er så stolt af dig.
Du håndterede de fyre, som om...
Så du dem?
Det her er rart.
Ja. Utroligt.
Tredjepladsen i lokalturnering.
- Jeg delte det på Facebook. - Vi spillede godt.
Vi spillede ikke bare godt. Jeg sad med hjerter ti.
Det sker ikke ved et tilfælde. Det er skæbne eller held.
Og mit iskolde blik spredte frygt blandt de ældre.
Jeg er stolt af dig, mister. Du var virkelig fokuseret.
Som sagt, sjælefrænder.
- Tredjepladsen. - I de olympiske lege er det bronze.
Se selv.
Det er den tankegang, der vil føre os til toppen.
Jeg fik fat i dem, Ray.
Men jeg vil ikke lyve. Det gik ikke glat.
Ray, der er en mand på mit badeværelse.
Lad os ikke drage forhastede konklusioner.
Er han ikke en mand? Eller er han ikke på mit badeværelse?
Jeg måtte lede fyren fra tankstationen på vildspor.
- Nej, du må ikke ryge herinde. - Og lad mig være ærlig.
Jeg håber ikke, fyren med frimærkerne var en af dine venner, Ray.
Lad os bare sige, at når en tidligere straffet truer en -
- og kræver varerne udleveret, gør man klogt i at samarbejde.
Det var ikke en del... Ingen sagde noget om at gøre nogen fortræd.
- Ray. Hvad har du gjort? - Ingenting.
Giv mig lige et øjeblik. Hør, skiderik.
- Hvad har du gjort? - Intet. Kun det, du bad om.
Jeg kørte ud til Eden Valley og berøvede din rige ven.
Men han boede altså ikke ligefrem i et palads.
- Prairie! - Hvad?
Eden Prairie!
Har du fået en af dine prøveløsladte til at stjæle penge fra din bror?
Nej.
Ikke penge.
Jeg ville bare have, hvad der tilfalder mig. Frimærket.
Han narrede mig for en formue.
I alle de år har jeg bare ladet det ligge, men ikke længere.
Du skal have en ring. Dette er vores øjeblik.
Det er så...
...romantisk.
Kom her.
Det er virkelig kært.
Men jeg må sige -
- at din bror må have haft en anden mor.
- For han var fandeme gammel. - Hvad taler du om?
Det vigtige er, at jeg skaffede det, som du bad mig om -
- og nu kan vi glemme urinprøven.
Jeg bør nok forlade byen et stykke tid -
- når man tænker på hans modvilje og følgerne deraf.
- Hvad helvede er det her? - Hvad? Det er frimærker.
- Hvad har du gjort? - Rør mig ikke!
Hæv ikke din stemme over for mig. Ikke efter den aften, jeg har haft.
Ikke efter den risiko, som jeg løb for din skyld.
Emmit Stussy, Eden Prairie.
- Det er tæt på. Jeg skrev det ned. - Nej.
Jeg gjorde, som du sagde. Adressen i Eden Valley -
- jeg slog den op. Jeg er flad, Ray.
Jeg tror, at jeg dækkede mine spor ret godt.
Og siden du lagde hånd på mig, må jeg kræve betaling.
5000 dollars er rimeligt, da fyren, vi berøvede, nok er død.
Hvad hedder du, flotte fyr?
Altså...
Det bør jeg nok ikke nævne, eftersom jeg bør dække mine spor.
Skat, jeg har set dit ansigt, og Ray kender dit navn.
Jeg hedder Maurice.
Godt, Maurice. Ræk mig et håndklæde.
Så kan vi tale om det her i stuen som civiliserede mennesker.
Ray. Pistolen.
Du narrede mig.
I har indtil i morgen til at skaffe mig pengene.
5000 dollars. Ellers melder jeg jer måske til politiet.
Eller også skyder jeg dig. Eller hende.
Du berøvede din egen bror.
Det er usselt.
Man hundser ikke med Maurice. Nej.
Skat, lad mig forklare.
Skat!
- Tre etager. Ti sekunder per etage. - Skat? Hvad laver du?
Forhallen, otte sekunder.
- Kære. - Ikke nu.
- Hvad laver du? - Stille. Jeg tæller.
21, 22, 23, 24, 25.
27, 28, 29, 30, 31, 32 -
- 33, 34, 35, 36, 37, 38 -
- 39, 40, 41, 42, 43 -
- 44, 45, 46 -
- 47, 48, 49, 50.
- Han er ikke til at tro. - 51, 52.
Det var en simpel instruks. Jeg skrev det ned.
Fandens. Og nu...
- 59, 60. - Det er fandeme typisk.
- 64, 65, 66. - For fanden da.
68, 69, 70.
- 71, 72, 73, 74. - En kort tur mig i røven.
75, 76.
Er han ude? Kan du se ham?
Ja. Han kommer. Skynd dig.
Så du det?
Vorherre bevares!
- Ned. Nogen vil se os. - Lige i... Det er umuligt!
Han er færdig. Kors i røven!
Hvad vil du?
Hallo, 112? Der har været en ulykke. På fortovet! Det var klimaanlægget.
- Tag tøj på. Du må smutte. - Hvad?
Gudskelov. Hanover Street 940.
Skynd jer!
Det var et uheld. Jeg har bedt udlejeren om at fjerne den længe.
Jeg ved ikke, hvad der skete her til aften.
Den må bare have løsnet sig.
Du er hans tilsynsværge. Du må ikke blive set her.
- Men hvad sker der, når... - Jeg brugte falsk legitimation.
- Det krænker din prøveløsladelse. - Ray!
- Nå ja. Godt set. - Vi taler om det senere.
Du er så sexet.
Ja, hr. betjent. Jeg lægger ikke på.
- Glem ikke frimærkerne. - Hvad?
Frimærkerne!
Brænd dem.
- Jeg elsker dig. - Skat, du skulle bare vide.
Ja, jeg kan høre udrykningen. Tak.
Bagtrappen.
Ja, jeg skal nok vente.
Din far er her.
Tag ham med hen til Dale.
Selvfølgelig. Jeg har tændt lyset på hans værelse.
- Jeg vil blive hos mor. - Nej, skat. Mor skal arbejde.
Tag af sted.
Lad os sige, at han bliver hjemme fra skolen i morgen.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com